Провадження № 2-н/761/523/2018
У Х В А Л А

30 листопада 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа : Державне підприємство «Вугілля України» про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із зазначеною заявою.

Відповідно із ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ст. 162 ЦПК України).

Відповідно ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником ставиться питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період прострочки з 11.08.2015 року по 18.02.2016 року, проте заява не містить будь-яких доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, відсутні будь-які документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме: до заяви не додана довідка-розрахунок середньомісячної заробітної плати, яка б підтверджувала заявлену вимогу щодо суми стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання про витребування доказів, а саме: витребування у ДП «Вугілля України» копію платіжного доручення від 19.02.2016 року про перерахування грошових коштів у розмірі 44412,34 грн. на картковий рахунок заявника.

Відповідно п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Виходячи з положень ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п'яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п'ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Викладене свідчить, що розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться на підставі наданих заявником матеріалів і витребовування будь-яких матеріалів в наказному провадженні судом не передбачено, а тому клопотання заявника про витребування у боржника копії платіжного доручення від 19.02.2016 року про перерахування грошових коштів у розмірі 44412,34 грн. на картковий рахунок заявника не підлягає задоволенню.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 23, 27, 162, 165 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Вугілля України» середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя