Справа № 481/1614/18
Провадж.№ 2/481/568/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17.12.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
при секретарі Юхименко Т.М.
за участю позивачів ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
15.11.2018 року позивачі, подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з спільним позовом про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що являються співвласниками вищевказаної квартири. У їхньому шлюбі 17.10.1979 року народився син, відповідач у справі ОСОБА_3, який проживав з ними спільно та був зареєстрований у вищевказаній квартирі. Проте, у 2014 році ОСОБА_3 вибув проживати за іншою адресою до іншого населеного пункту. Наразі, особисті речі відповідача в квартирі відсутні, поштова кореспонденція на вказану адресу на його ім'я не надходить. Вони будь-яких перешкод у користуванні спірним приміщенням сину не чинили. Протягом відсутності відповідача без поважних причин, останній комунальні послуги не сплачував, допомогу в утриманні будинку не надавав, хоча залишається зареєстрованим у їхній квартирі, у зв'язку з чим порушуються їхні права, як власників квартири. Крім того, наявність реєстрації ОСОБА_3 у їхній квартирі, заважає їм оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг. Зважаючи на те, що їм не відомо куди вибув відповідач на постійне місце проживання, прохання добровільно виписатися з його помешкання адресувати нікому, що і змусило їх звернутися до суду з вказаним позовом.
У судовому засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на обставини викладені ними у позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання на 20.11.2018 року та 17.12.2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило, відзив на позов до суду він не подавав.
Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд, зі згоди позивачів, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого Новобузькою міською радою Миколаївської області 27.10.1997 року, співвласниками квартири АДРЕСА_1, є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).
Як вбачається з даних будинкової книги, за порядковим номером 4 мається запис про реєстрацію у вищевказаній квартирі 19.07.2006 року - відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-11).
Між тим, з комісійного акту обстеження квартири подружжя ОСОБА_3, проведеного Новобузької міською радою 13.11.2018 року, слідує, що у вказаному житловому приміщенні відповідач ОСОБА_3 припинив проживати ще з 2014 року (а.с.13).
Як встановлено при судовому розгляді справи ОСОБА_3 добровільно покинув вказане приміщення і вибув проживати за іншою адресою. Позивачі перешкод у користуванні житловим приміщенням у квартирі сину ОСОБА_3 не чинили.
Згідно вимог ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не
розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
На стягненні з відповідача судових витрат, які позивачі понесли у зв'язку з розглядом справи, останні не наполягали, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.
Керуючись ст. ст. 258,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Повним текст рішення складено 27.12.2018 року.
Суддя Вжещ С.І.