Справа № 428/6818/18
Провадження №2/428/1141/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А., Василович Г.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межу України неповнолітньої дитини без дозволу батька,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межу України неповнолітньої дитини без дозволу батька, мотивуючи вимоги тим, що з 12.06.2004р. позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який 16.09.2016р. був розірваний. Від цього шлюбу сторони мають дитину: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач ОСОБА_1 має можливість виїжджати разом з донькою за кордон України для оздоровлення та розвитку дитини, однак отримати нотаріально засвідчений дозвіл відповідача ОСОБА_2 наразі не можливо, оскільки він безпідставно без надання жодних пояснень відмовляє у цьому. Тому, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., за межі України до Арабської Республіки Єгипет в період з 01.11.2018р. по 31.01.2019р. без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові обставини, викладені в обґрунтування позову підтримала, просила задовольнити позов. Додатково пояснила, що 22.10.2018р. відповідач ОСОБА_2 надав нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд їх неповнолітньої дитини за межі України в період з 22.10.2018р. по 22.10.2019р..

Відповідач ОСОБА_2 у вступному слові заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 25, 33 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами. Кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч.1 ст.141, ч.2 ст.150, ч.2 ст.155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995р., оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. За відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995р. №57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 13.05.2005р. Сиротинською селищною радою м. Сєвєродонецьк Луганської області, актовий запис №7, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1., батьками записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.09.2016р. по цивільній справі №428/6747/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 27.09.2016р.. Відповідно до копії заяви, посвідченої 22.10.2018р. приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального кругу Лопатенком В.В., реєстр №2833, 2834, батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_1, дають свою згоду на тимчасові виїзди на відпочинок та оздоровлення з України до Російської Федерації, та/або Турецької Республіки, та/або до Арабської Республіки Єгипет, та у зворотну подорож в Україну, та/або до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, їх малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., в період з 22.10.2018р. по 22.10.2019р. у супроводі одного з них, батьків, та/або у супроводі її бабусі - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., та/або у супроводі її дідуся - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3., кожен з яких може діяти самостійно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Таким чином, судом встановлено, що на момент пред'явлення позивачем ОСОБА_1 позову до суду відповідач ОСОБА_2 дійсно не надавав нотаріально засвідченої згоди на виїзд їх неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., у зв'язку з чим позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., за межі України до Арабської Республіки Єгипет в період з 01.11.2018р. по 31.01.2019р. без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2.. Однак, 22.10.2018р. відповідач ОСОБА_2 надав у добровільному порядку свою згоду на тимчасові виїзди своєї дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., в період з 22.10.2018р. по 22.10.2019р.. При цьому, суд зауважує, що надана згода виходить за межі позовних вимог ОСОБА_1

Отже, діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. Однак, враховуючи наявність згоди відповідача ОСОБА_1 на тимчасові виїзди їх дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., на момент ухвалення рішення суду між сторонами відсутній спір, а отже суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межу України неповнолітньої дитини без дозволу батька, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_4) до ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_5) про надання дозволу на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., за межі України до Арабської Республіки Єгипет в період з 01.11.2018р. по 31.01.2019р. без згоди та супроводу батька дитини.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович