Справа № 450/1982/18 Провадження № 2/450/1425/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пикуловичівської сільської ради про спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, що помер 07.02.2012 року право власності на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8589 га, кадастровий номер :04:000:0160 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8461 га, кадастровий номер :07:000:0167, які розташовані на території Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №134138 від 31.12.2004 року.

В обґрунтування позову, покликається на те, що 07.02.2012 року помер ОСОБА_2, який за життя розпорядився своїм майном та склав заповіт, яким усе своє майно останній заповів ОСОБА_1, тобто позивачу в справі. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина в склад якої увійшли: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8589 га, кадастровий номер :04:000:0160 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8461 га, кадастровий номер :07:000:0167, які розташовані на території Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №134138 від 31.12.2004 року.

Позивач стверджує, що на момент смерті спадкодавця проживала разом із ним, а тому, у відповідності із ст.1268 ЦК України, вважається такою, що спадщину прийняла.

Однак, не зважаючи на вказані обставини, визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку на даний час неможливе, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, що зумовлює необхідність позивача звернутися в суд з позовом задля забезпечення захисту свого порушеного права на спадщину, який просить задоволити.

02.07.2018 року провадження у справі відкрито.

22.08.2018 року задоволено клопотання про витребування доказів.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №269664 від 07.02.2012 року, виданого Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що 07.02.2012 року помер ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина в склад якої увійшли: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8589 га, кадастровий номер :04:000:0160 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8461 га, кадастровий номер :07:000:0167, які розташовані на території Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належали ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №134138 від 31.12.2004 року.

Згідно копії заповіту, посвідченого 16.05.2005 року секретарем виконкому Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за №22, ОСОБА_2 усе своє майно заповів ОСОБА_1 позивачу.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Пикуловичівської сільської ради №268 від 17.05.2018 року, ОСОБА_1 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_2.

З відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 772/01-16 від 01.10.2018 року вбачається, що спадкова справа на ОСОБА_2, який помер 07.02.2012 року не заводилася.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З відповіді Пустомитівської державної нотаріальної контори № 772/01-16 від 01.10.2018 року вбачається, що спадкова справа на ОСОБА_2, який помер 07.02.2012 року не заводилася.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняв її, після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, який склав заповіт на її корись, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги, що здійснення позивачем спадкових прав на спадкове майно в позасудовому порядку на даний час неможливе, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, який помер 07.02.2012 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8589 га, кадастровий номер :04:000:0160, розташовану на території Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №134138 від 31.12.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, який помер 07.02.2012 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8461 га, кадастровий номер :07:000:0167, розташовану на території Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №134138 від 31.12.2004 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.09.2018 року.

СуддяОСОБА_3