гСправа № 358/1723/18 Провадження № 2/358/892/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.

за участю секретаря судового засідання Симоненко О.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувшись до суду з даним позовом, просять визнати за ними як спадкоємцями за законом першої черги за кожним право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно - 1/3 (одну третю) частину квартири № 13, що розташована по вул. Миру,1 в селі Іванівка Богуславського району Київської області, загальною площею - 49,90 кв.м., житловою площею - 27,20 кв.м., інвентаризаційна вартість якої становить 68432 (шістдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 06 серпня 2000 року, у віці 27 років помер їх батько та син ОСОБА_4, про що виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області складено відповідний запис № 25.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом на все майно ОСОБА_4, який помер 06.08.2000 року, являються ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління спадковим майном.

Державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на 1/3 частину квартири № 13, що розташована по вул. Миру,1 в селі Іванівка Богуславського району Київської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру, а тому оскільки свідоцтво про право на спадщину вони не можуть отримати в нотаріальній конторі, це змусило з метою захисту їх прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Представник позивачів ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Іванівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст. 524, 529 ЦК України в редакції 1963 року є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька та сина ОСОБА_4, який помер 06 серпня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи №261/2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4, для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця ( ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Довідкою Іванівської сільської ради Київської області № 02-37/533 від 29 серпня 2018 року підтверджується, що спадкоємці та позивачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2В та ОСОБА_3 в шестимісячний місячний термін з дня відкриття спадщини фактично вступили у володіння спадковим майном померлого ОСОБА_4, однак юридично свої спадкові права не оформили.

Факт належності вказаної спадкової квартири ОСОБА_4 підтверджується довідкою 02-37/533 від 29 серпня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Київської області, з якої вбачається, що згідно з записом в по господарській книзі №06 Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області за 1996-2000 роки, особовий рахунок №424, головою двору був ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 серпня 2000 року, якому належала на праві власності житлова квартира № 13, що розташована за адресою: вул. Миру,1, с.Іванівка Богуславського району Київської області.

За даними технічного паспорта на квартиру № 13 у житловому будинку № 1 по вул.Миру, 1 в с. Іванівка Богуславського району Київської області, у господарстві спадкодавця є квартира, загальною площею 49,90 кв.м., жилою площею - 27,20 кв.м., інвентаризаційною вартістю 68432 (шістдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обовязкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості.

Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 після реєстрації житлового будинку в по господарській книзі Іванівської сільської ради набув право власності на вказану квартиру, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради № 02-37/533 від 29 серпня 2018 року.

Технічним звітом №258/24.10.18 від 24 жовтня 2018 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_6 підтверджується відповідність технічного стану квартири № 13 у житловому будинку № 1 по вул. Миру в с. Іванівка Богуславського району Київської області санітарним і технічним вимогам, стан зазначеної квартири житлового будинку на даний час дозволяє безпечно її експлуатувати.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права спільної часткової власності за кожним на 1/3 частину спадкової квартири, що залишилася після смерті їх сина та батька ОСОБА_4, під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 копійок.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (тринадцять), з такими технічними характеристиками: загальна площа - 49,90 кв.м., житлова площа - 27,20 кв.м., інвентаризаційна вартість якої становить 68432 (шістдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

Визнати в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (тринадцять), з такими технічними характеристиками: загальна площа - 49,90 кв.м., житлова площа - 27,20 кв.м., інвентаризаційна вартість якої становить 68432 (шістдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

Визнати в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, а саме на 1/3 (одну третю) частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (тринадцять), з такими технічними характеристиками: загальна площа - 49,90 кв.м., житлова площа - 27,20 кв.м., інвентаризаційна вартість якої становить 68432 (шістдесят вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області, , що розташоване за адресою: Київська обл., м.Богуслав, вул. Франка, 4 повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого 20.11.2018 року, згідно квитанції № 101 на р/р 0080, МФО 899998, в ТВБВ 10026/638 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», що становить 352 гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя ОСОБА_7