Справа № 373/1120/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 р. м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_2 до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок № 3 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Л. Українки в с. Стовп?яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті 07 червня 2016 року її чоловіка ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 червня 2016 року помер ОСОБА_3, про що 08.06.2016 за № 8990 зроблено відповідний запис відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_4 територіального управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 371588.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на майно, що є предметом спору.

Вона є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, оскільки є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Від прийняття спадщини вона не відмовлялась і прийняла її відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в результаті чого Шостою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 422/2016 після смерті 07 червня 2016 року ОСОБА_3.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, в тому числі й таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині, немає. Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

15 та 16 грудня 2016 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори на її ім?я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно спадкодавця. Окрім того, відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.10.2017 по справі № 373/1398/17 за нею, в порядку спадкування за законом після смерті 07.06.2016 ОСОБА_3, визнано право власності на спадкове майно: земельну ділянку, загальною площею 0,203 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована по вулиці Лесі Українки, 3 в селі Стовпяги Переяслав-Хмельницького району Київської області.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок нотаріусом позивачу було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя померлого, про що нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 3054/02-31 від 14.06.2018.

Факт володіння спадкодавцем ОСОБА_3 житловим будинком № 3 по вулиці Лесі Українки в с. Стовп?яги Переяслав-Хмельницького району Київської області вона підтверджує витягом з погосподарської книги Стовп?язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за 2016 2020 роки, особовий рахунок № 000286-3.

Відповідно до технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 11201) від 05.09.2016, виготовленого КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» ? житловий будинок 1990 року побудови із господарськими будівлями і спорудами дійсно розташований по вулиці Лесі Українки, 3 в с. Стовп?яги Переяслав-Хмельницького району Київської області.

В судове засідання позивач не зявилась, пожала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача ? Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не зявився, направив заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до правил ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно.

В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що нездійснення спадкодавцем державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє спадкоємця права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 142, 206, 263 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: м. Київ, Святошинська площа, 1, корп. Б, кв. 206, РНОКПП НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після смерті 07.06.2016 року ОСОБА_3 право власності нажитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №3 по вул. Лесі Українки в с. Стовпяги Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Повернути ОСОБА_2 (місце проживання: м. Київ, Святошинська площа, 1, корп. Б, кв. 206, РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 797 (сімсот девяносто сім) гривень 07 коп., сплаченого нею при поданні позову в загальному розмірі 1 594,15 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 22.06.2018 в ПАТ «ПриватБанк».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення виготовлено 26.12.2018.

Суддя О. І. Рева