Справа № 465/4959/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/1121/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Мартинюка Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 рокув складі судді Ванівського Ю.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Львівагромашпроект» про відшкодування матеріальної шкоди, виплату інфляційних нарахувань на заборговану частину заробітку, видачу уточнюючої довідки про заробіток та відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 року звернувся в суд з позовом до ТзДВ «Львівагромашпроект», просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, інфляційні нарахування та зобов»язати відповідача надати уточнюючу довідку про заробіток за період з 2004 року по 31.11.2008 року, а також стягнути відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обгрунтовував тим, що у період з 2004 року по 30.11.2008 року працював у ВАТ «Львівагромашпроект» в конструкторському відділі на посаді провідного інженера-інструктора. Розрахункові зарплатні листки видавалися працівникам індивідуально в запечатаних конвертах, а гроші вони отримували по банківських картках. Зазначає, що не міг порівняти свій заробіток із заробітком інших працівників. Коли позивач дізнався про маніпулювання з його заробітною платою, виявилося, що було істотне зменшення його заробітку, яке пожиттєво зменшило розмір його пенсії і спричинило йому матеріальну і моральну шкоду. 26.07.2017 року позивач звернувся до нового керівника із заявою про усунення несправедливості, а саме надати розрахунок заборгованої йому частини заробітної плати за період з 2004 року по 30.11.2008 року і компенсувати цю заборгованість інфляційними нарахуваннями, а також надати довідку про збільшений заробіток у ВАТ «Львівагромашпроект» за період з 2004 року по 30.11.2008 року для перерахунку пенсії, однак 25.08.2017 року отримав лист з відмовою. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 рокуу задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Львівагромашпроект» про відшкодування матеріальної шкоди, виплату інфляційних нарахувань на заборговану частину заробітку, видачу уточнюючої довідки про заробіток та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2, з оскаржуваним рішенням не погоджується.

Вважає, що суд першої інстанції не надав можливості подати йому уточнених обґрунтувань вимог, розрахунків, ціни позову.

Покликається на те, що суд прийняв до уваги документи, якими вводилися в дію штатні розклади конструкторського відділу товариства, при цьому, затверджені керівником ВАТ «Львівагромашпроект» штатні розклади конструкторського відділу товариства з посадовими окладами працівників, в даній справі є офіційними, первинними доказовими документами, однак суд не взяв їх до уваги.

Зокрема, суд проігнорував той факт, що оклади позивача, провідного інженера-конструктора, в штатних розкладах конструкторського відділу товариства у період 2004-2008 років були істотно менші порівняно з посадовими окладами не тільки провідних інженерів, а й інших категорій працівників.

На думку апелянта, штатні розклади конструкторського відділу є підробленими їх розробником ОСОБА_5, відтак предметом позову є законне грошове відшкодування на справедливу оплату праці.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд не застосував норму, яка підлягала застосуванню та не викликав свідків, покази яких дали б змогу з»ясувати відповідні обставини справи.

Звертає увагу, що нез'ясованими залишились мотиви системного, істотного і таємного зменшення посадових укладів позивача та засекреченого порядку видачі працівникам заробітних плат.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 рокута ухвалити нове рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов висновку, що жодних порушень в діях ТзДВ «Львівагромашпроект» не виявлено, а протилежні доводи позивача є його суб'єктивним трактуванням відповідних обставин, при цьому позивачу ОСОБА_2 регулярно підвищувалися, як посадовий оклад, так і суми виплаченої заробітної плати.

Крім цього, суд зазначив, що позивач не довів завдання йому матеріальної та моральної шкоди.

Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом доказів, колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду з таких підстав.

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Згідно із частиною 2 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.ст. 2-1, 5-1 КЗпП України держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин, крім цього, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, ІІ група інвалідності безтерміново, запис від 23.03.2015 року (т. 1 а.с. 5).

З 2004 року по 30.11.2008 року ОСОБА_2 працював на посаді провідного інженера-конструктора в конструкторському відділі у ВАТ «Львівагромашпроект», що підтверджується копіями трудової книжки (т. 1 а.с. 6-9 б).

Відповідно до ст. 32 КЗпП України, істотними умовами праці вважаються система та розмір оплати праці, пільги, що надаються працівникові, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад.

Зміна істотних умов праці визнається законною тільки в при наявності змін в організації виробництва і праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно із ч.1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Як вбачається із наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 28.04.2005 року № 92 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку № 1, № 2, № 3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.04.2005 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку № 4, які введено в дію 01.04.2005 року; робітникам, визначеним у додатку № 5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.04.2005 року.

За порушення виробничої і трудової дисципліни керівник підрозділу має право зменшити або позбавити премії, подавши довідку про це в ПЕВ.

В подальшому, наказом ВАТ «Львівагромашпроект» від 30.01.2006 року № 14 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку № 1, № 2, № 3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.01.2006 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку № 4, які введено в дію 01.01.2006 року; робітникам, визначеним у додатку № 5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.01.2006 року.

З 01.01.2006 року відмінено дію наказу № 92 від 28.04.2005 року.

Наказом ВАТ «Львівагромашпроект» від 17.01.2007 року №12 «Про продовження дії наказів по оплаті праці», дію наказу № 14 від 30.01.2006 р. продовжено з 01.01.2007 року по 31 травня 2007 року, а також продовжено дію наказу № 271 від 14.12.2006 року по 31 травня 2007 року.

Згідно наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 30.01.2007 року №131 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку № 1, № 2, № 3 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.06.2007 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку № 4, які введено в дію 01.06.2007 року; робітникам, визначеним у додатку № 5, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.06.2007р.

З 01.06.2007 року відмінено дію наказу № 12 від 17.01.2007 року.

Наказом ВАТ «Львівагромашпроект» від 17.01.2008 року № 8 «Про оплату праці» продовжено дію наказу від 27.06.2007 року № 131.

Відповідно до наказу ВАТ «Львівагромашпроект» від 08.02.2008 року № 19 «Про зміну в оплаті праці», робітникам, визначеним у додатку № 1, № 2 ВАТ «Львівагромашпроект» встановлено погодинні тарифні ставки і тарифні оклади, які введені в дію 01.02.2008 року; керівникам, спеціалістам і службовцям ВАТ посадові оклади згідно додатку № 3, які введено в дію 01.02.2008 року; робітникам, які визначені у додатку № 4, встановлено погодинно-преміальна система оплати праці з 01.02.2008 року.

Відмінено з 02.08.2008 року дію наказу № 131 від 27.06.2007 року.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовий оклад ОСОБА_2 з 01.01.2004 року становив 450 грн., надбавка 50 грн.; з 01.03.2004 р. 450 грн., надбавка 50 грн.; з 01.04.2005 р. 700 грн.; з 01.01.2006 р. 900 грн.; з 01.01.2007 р. 900 грн.; з 01.06.2007 р. -1150 грн.; з 01.01.2008 р. 1150 грн.; з 01.02.2008 р. 1400 грн., надбавка 200 грн.

Оплата праці ОСОБА_2 за 2004 рік становила 8182,61 грн., в середньому за місяць 681,88 грн.; за 2005 рік 10155,39 грн., в середньому за місяць 846,28 грн.; за 2006 рік 14220,24 грн., в середньому за місяць 1185,02 грн.; за 2007 рік 16641,8 грн.; за 2008 рік 22447,82 грн., в середньому за місяць 2040,71 грн. (т. 1 а.с. 25).

Встановлено такі коефіцієнти збільшення посадових окладів:

- з 01.01.2004 р. по 29.02.2004 р. - 1,24%,

- з 01.03.2004 р. по 31.03.2005 р. - 1.34 %;

- з 01.04.2004 р. по 31.12.2005 р. - 1.31 %;

- з 01.01.2006 р. по 31.05.2007 р. - 1.50 %;

- з 01.06.2007 р. по 31.01.2008 р. - 1.37 %;

- з 01.02.2008 р. по 30.11.2008 р. - 1.57 %.

Відповідно до довідки ТзДВ «Львівагромашпроект» від 03.09.2012 року № 354/1, заробітна плата ОСОБА_2, яка нараховувалася при обчисленні пенсії, склала 71649,56 грн.

Закон покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести із звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; при невиконанні такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що оплата праці позивача ОСОБА_2 у ВАТ «Львівагромашпроект» у період з 2004 по 2008 рік здійснювалася на підставі штатних розписів (т. 1 а.с. 39-46), які у робочому порядку погоджувалися керівниками підрозділів та головою профспілкової організації, при цьому посадовий оклад провідного інженера конструктора групи виробничого супроводження та зборки машин на дільницях ОСОБА_2 встановлювався у більшому розмірі ніж посадові оклади інженерів конструкторів 1 категорії, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

26.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Генерального директора ТзДВ «Львівагромашпроект» про відшкодування недовиплаченої частини заробітку, видачу уточнюючої довідки про заробіток (т.1 а.с. 9-11).

Згідно відповіді ТзДВ «Львівагромашпроект» від 22.08.2017 року, всі нарахування ОСОБА_2 здійснювалися згідно діючих у товаристві документів. Нараховувалися і своєчасно виплачувалися заробітна плата, персональні доплати згідно до штатного розпису за відпрацьований час, премії квартальні і одноразові, матеріальні допомоги, відпускні і лікарняні виплати, індексації зарплати відповідно до діючого рівня інфляції (т. 1 а.с. 12).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо неналежної виплати йому заробітної плати є недоведені.

За таких обставин відсутні і підстави для задоволення інших вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань, надати довідку про збільшений заробіток за період з 2004 року по 30.11.2008 року для перерахунку пенсії та стягнення моральної шкоди, як похідних вимог до основної, яка не доведена.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк