Справа № 712/6817/18
Провадження № 2/712/1697/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛА І.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 17 серпня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 162 400 грн., що в еквіваленті станом на укладення договору складало 20 000 доларів США строком на три роки. Зазначені кошти відповідач використала для купівлі квартири в якій на даний час проживає. У серпні 2015 року відповідач повідомила, що повернути грошові кошти на даний час не має можливості, так як поклала їх на депозитний рахунок у ПАТ «Сбербанк Росії», а депозитний договір закінчується у жовтні після чого вона поверне борг. 28 жовтня 2015 року відповідачкою було повернуто лише частину боргу у сумі 7 070,00 доларів США, про що складено письмову розписку. Цією датою сторони уклали додаткову угоду до Договору безпроцентної позики від 17 серпня 2012 року, якою строк повернення позики продовжили на 2 календарні роки до 28 жовтня 2017 року. 21 листопада 2017 року відповідачем в рахунок погашення боргу було надано грошові кошти у сумі 9 500 доларів США, про що складено розписку. На даний час відповідач умов Договору в добровільному порядку не виконала, під час останньої розмови вказала, що наміру розрахуватись остаточно не має, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 3 430 доларів США.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12 вересня 2018 року на 09-00 год. в спрощеному провадженні.
У відзиві на позов, відповідач проти позову заперечувала з тих підстав, що валютою виконання даного договору була гривна, а тому заборгованість повинна стягуватись у гривневому еквіваленті.
12 вересня 2018 року відповідач в судове засідання не зявилася, у звязку з чим розгляд справи відкладено на 19.11.2018 року на 10-00 год.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідачки на користь позивача борг у сумі - 3 430,00 доларів США, що становить еквівалент 89 602, 61 грн. на дату подання позовної заяви та 60, 89 доларів США - 3 % річних від простроченої суми, що становить еквівалент 1590, 64 грн. на дату подання позовної заяви, а всього 3490, 89 доларів США, що еквівалентно 91 193, 25 грн., а також проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити при цьому пояснила, що повністю виконати умови договору не змогла внаслідок збігу життєвих обставин.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, 17 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безпроцентної позики. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит в розмірі 162 400 грн., що в еквіваленті станом на укладення договору складало 20 000 доларів США строком на три роки.
28 жовтня 2015 року відповідачка частково повернула борг у сумі 7 070,00 доларів США, про що складено письмову розписку (а.с. 6).
Сторони 28 жовтня 2015 року уклали додаткову угоду до Договору безпроцентної позики від 17 серпня 2012 року, якою строк повернення позики продовжили на 2 календарні роки до 28 жовтня 2017 року.
21 листопада 2017 року відповідачкою в рахунок погашення боргу було надано грошові кошти у сумі 9 500 доларів США, про що складено розписку (а.с. 8).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передання грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
У частині 1 статті 1049 ЦК встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 545 ЦК, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Як вказувалось раніше, відповідач виконувала умови договору позики та повернула частково кошти, які брала в борг, про що свідчать розписки кредитора про одержання виконання (а.с.6, а.с.8).
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, до відповідача має бути застосована відповідальність у вигляді стягнення трьох відсотків річних за період з 29 жовтня 2017 року по 01 червня 2018 року, яка становить 60,89 доларів США ((3040,00x3%) / 365) х 216 = 60,89 доларів США).
Станом на 01 червня 2018 року загальна сума боргу відповідача складає 3430, 00 + 60, 89 = 3 490, 89 доларів США, що становить еквівалент 91 193, 25 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Заперечення відповідача щодо отримання позики у гривневому еквіваленті спростовуються як самим договором позики так і розписками кредитора, у відповідності з якими, боржник ОСОБА_2 здійснювала розрахунки за договором саме в доларах США.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3400,89 доларів США, що еквівалентно становить 91 193,25 грн. заборгованості за договором безпроцентної позики та 911,93 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 92 105 грн. 18 коп.
Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 борг в сумі 89 602 грн. 61 коп., 1590 грн. 64 коп. - 3% річних, та 911 грн. 93 коп. судового збору, а всього 92 (девяносто дві тисячі сто пять )грн. 18 коп.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду виготовлено 13 грудня 2018 рок.