Справа № 574/534/18
Провадження №2-о/574/66/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Буринська міська рада Буринського району Сумської області та Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення факту визнання материнства,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту визнання материнства померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 відносно нього, мотивуючи тим, що після смерті його матері відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, що належало їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2. Однак він не може належними чином оформити свої спадкові права, оскільки немає документа, який підтверджує родинні відносини між ним та матір'ю ОСОБА_2, так як у його свідоцтві про народження відсутні відомості про матір.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не явився, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, надіславши до суду письмову заяву.

Представник заінтересованої особи Буринської міської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами.

Представник заінтересованої особи Буринського районного відділу ДРАЦС в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожний окремо, підтвердили, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2. Остання проживала разом з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Разом з ними з дитинства проживав їх син ОСОБА_1, якого ОСОБА_2 визнавала сином, виховувала та доглядала його.

Дослідивши обставини справи, врахувавши покази свідків, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, відповідно ч.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останнього, факт їхнього батьківства може бути встановлено рішенням суду в окремому провадженні.

У п. 3 цієї Постанови роз'яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства (материнства) щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи на утримання якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяли до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України (а.с.4,5).

Запис про народження ОСОБА_1 у Книзі записів актів громадянського стану про народження від 25.03.1999 року за №4 проведений на підставі його заяви, в якому відомості про батьків не зазначені, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1.

Згідно довідок Червонослобідської сільської ради ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті ОСОБА_2 з нею проживали та були зареєстровані: син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_8, онук - ОСОБА_9, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.6,8,10).

Вказані обставини підтверджуються і показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які тривалий час знали їх обох, у зв'язку з чим сумнівів в достовірності їх показів у суду не виникає.

При цьому заявник ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2, будучи її сином, не може належними чином оформити свої спадкові права через відсутність документа, що підтверджує їх родинні відносини.

Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 за життя визнавала своє материнство по відношенню до заявника ОСОБА_1, оскільки з моменту народження останнього вони проживали однією сім'єю, вона виховувала та піклувалася про нього, а в подальшому вони до дня смерті останньої вели спільне господарство.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 293, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, ст.ст.53,55 КпШС України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Буринська міська рада Буринського району Сумської області та Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про встановлення факту визнання материнства задовольнити.

Встановити факт визнання материнства ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Червона Слобода Буринського району Сумської області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: