РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/13491/17

пр. № 2/759/2171/18

21 червня 2018 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності, третя особа - Садове товариство «Електрон»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у вересні 2017 року заявив позов до Садового товариства «Електрон» про визнання за ним права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позов мотивовано тим, що позивач не може прийняти спадщину в загальному порядку, через відсутність належних правоустановлюючих документів на спадкове майно.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 13.10.2017р.

Ухвалою суду від 26.04.2018р. проведено заміну відповідача на належного - Київську міську раду (орган, що представляє територіальну громаду м. Києва), а СТ "Електрон" залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

ОСОБА_1 подав заяву, за якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та третя особа своїх представників в суд не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву, заперечень на позовну заяву не надходило.

Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01.01.2015року Відділом реєстрації смерті у місті Києві.

До майна померлої в Першій київській державній нотаріальній конторі 07.05.2015 року заведено спадкову справу №576/2015.

Позивач є сином померлої і єдиним спадкоємцем до її майна.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.10.2001 року (далі договір купівлі-продажу), що посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Ларіною О.В. за реєстровим № 1-3582, ОСОБА_2 придбала земельну ділянку АДРЕСА_1.

Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, про що 04.08.2015 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова обгрунтована тим, що право власності на земельну ділянку не зареєстровано на ім'я спадкодавця.

Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В п. 2 договору купівлі-продажу зазначено, що відчужувана земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданного Київським міським головою 03.02.1999 року, згідно з рішенням Київської міської Ради від 07.07.1998 року за №66/20, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №75-2-00820.

Однак вказаний акт не зберігся, а тому відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії слід визнати законною.

Разом з тим, наявність цього акту дає суду підстави прийти до висновку про те, що ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку з моменту підписання договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення, що не суперечить приписам ст.ст. 22, 23, 30 ЗК України 1992 року, і про, що напряму зазначено в п. 7 договору купівлі-продажу. До того ж, СТ «Електрон», як це вбачається з довідки голови товариства від 14.08.2017р., визнає, що ОСОБА_2 була власником спірної земельної ділянки, і з 2001 року була членом товариства.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже право власності на спірну земельну ділянку входить до спадкової маси за померлою ОСОБА_2, проте не може бути прийнято спадкоємцем в загальному порядку, через відсутність правоустановлюючого документу, що посвідчує це право.

Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати у справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача поданною протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Головуючий М.Ф. Сенько