УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору розірваним, зменшення розміру аліментів, перевіривши виконання вимог статті 185 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся в Подільський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору розірваним, стягнення аліментів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року справу передано за підсудністю до Солом'янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до цієї ухвали позовна заява не відповідає вимогам пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати договір про сплату аліментів на дитину від 31 серпня 2018 року, укладений між сторонами, розірваним;

- стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

Зміст вимог викладений позивачем не чітко.

Фактично вимоги позивача стосуються зменшення розміру аліментів, а не їх стягнення, оскільки за договором останній вже сплачував аліменти на дитину в розмірі 5000 гривень щомісячно.

Крім того, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є зміною способу сплати аліментів, оскільки також є твердою грошовою сумою, а не часткою від заробітку (доходу) платника аліментів.

Позовна заява також не відповідає вимозі ч. 4 ст. 177 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 708 гривні 80 копійок.

Разом з тим, ОСОБА_1. не сплачений судовий збір за вимогу про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1. необхідно доплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у сумі 704 гривні 80 копійок на рахунок № 6010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УК у Солом'янському районі м. Києві.

Позовна заява визнається неподаною та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Позивачем вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху виконані лише частково.

У визначений строк представник ОСОБА_1. подав до суду нову позовну заяву, в якій уточнено зміст позовних вимог, зокрема, просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати договір про сплату аліментів на дитину від 31 серпня 2018 року, укладений між сторонами, розірваним;

- зменшити розмір аліментів, визначених договором про сплату аліментів на дитину від 31 серпня 2018 року, на утримання сина ОСОБА_3, а саме стягувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Разом з тим, в ухвалі від 26 листопада 2018 року зазначалось про необхідність сплати судового збору за вимогу про зменшення розміру аліментів.

Позивачем у новій заяві зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору за вимогу про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Вбачається, що позивачем заявлено вимогу не про стягнення аліментів, а про зменшення розміру аліментів. Зазначена вимога під дію п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не підпадає.

Вбачається, що у порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України ОСОБА_1. не сплатив судовий збір, про що вказувалось в ухвалі.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вбачається, що вимоги ухвали від 26 листопада 2018 року про залишення заяви без руху позивачем не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз'яснені.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору розірваним, зменшення розміру аліментів вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: