АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1359/17 Номер провадження 22-ц/786/1340/18Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В. при секретарі: Радько О.М.

за участі адвоката - Тищенка В.М.

позивача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої знищенням майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні2017 ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої знищенням майна. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями розташованими за адресою АДРЕСА_1.

01 квітня 2017 року ОСОБА_4, умисно, з метою знищення майна зайшла у належний їй на праві власності будинок та, діставши сірники, здійснила підпал сіна, яке знаходилося у будинку, що призвело до пожежі, в результаті якої був пошкоджений житловий будинок, знищені її особисті речі та майно, окрім того, їй завдано моральну шкоду. Мотивуючи тим, що на протязі тривалого часу ОСОБА_4 не вчинено жодних дій для відшкодування завданої нею шкоди, позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 92 127 грн., а також моральну шкоду у сумі 50 000 грн.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 87 427 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а всього - у розмірі 97 427 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення матеріальної шкоди, а саме за знищення пшениці вартістю 3 000 грн., п'яти тюків сіна вартістю 200 грн., вело-сипеда жіночого дорослого «Україна» вартістю 1 000 грн., газової плити вартістю 500 грн. та моральної шкоди в розмірі 40 000 грн. - відмовлено.

З даним рішенням суду першої інстанції не погодилась відповідач ОСОБА_4, оскарживши його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 жовтня 2010 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 /а. с. 8, 17-23/. 01 квітня 2017 року до Козельщинського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора ДСНС ОСОБА_6 про те, що в АДРЕСА_1, горить будинок. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що за вказаною адресою пошкоджено вогнем частину вищевказаного будинку. Зазначене повідомлення про кримінальне правопорушення 01 квітня 2017 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 194 ч. 2 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що в АДРЕСА_1, виникла пожежа.

Відповідно до акту про пожежу від 01 квітня 2017 року причиною загорання є підпал. 02 квітня 2017 року відібрано пояснення ОСОБА_4, яка у скоєному зізналася та показала, що на ґрунті ревнощів підпалила сіни нежилого будинку, який належить ОСОБА_3 Постановою про закриття кримінального провадження від 15 липня 2017 року закрито кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000091 від 01 квітня 2017 року /а. с. 24-26/.

З наявного в матеріалах справи висновку №613/614 судової оціночно-технічної та будівельно-технічної експертизи слідує, що технічний стан конструктивних елементів житлового будинку по АДРЕСА_1 характеризується як не придатний. Основні конструктивні елементи як то стіни, перекриття та покрівля на момент проведення дослідження перебувають в зруйнованому стані. Проводити відновлювальний ремонт житлового будинку,пошкодженого у результаті пожежі, в стані основних конструктивних елементів, встановлених на момент проведення дослідження, недоцільно. Сума матеріальних збитків, завданих у результаті пожежі, складає 87 427 грн. /а. с. 83-91/.

За нормами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд, встановивши вищенаведені обставини, та відповідно до зазначених вище норм матеріального права, правомірно виходив з того, що ОСОБА_3 надано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують факт пошкодження належного їй житлового будинку з вини ОСОБА_4 та спричинення внаслідок такого пошкодження майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

При цьому враховуючи, що власниками знищеного вогнем майна, яке знаходилось у будинку під час пожежі, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для відшкодування збитків за знищення зазначеного майна позивачу, відмовивши останній у задоволенні зазначеної частини позовних вимог.

Рішення суду в цій частині жодною зі сторін не оскаржується та не є предметом апеляційного розгляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що внаслідок пошкодження житлового будинку та майна позивача, яке відбулося з вини ОСОБА_4, внаслідок протиправних дій відповідача, позивач зазнала душевних страждань з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним.

За встановлених обставин, правильним є висновок суду, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд обгруновано виходив із глибини душевних страждань позивача, ступеню вини відповідача, характеру вчиненого, при цьому, виходячи із засад розумності та справедливості, визначив відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., визнаючи такий розмір достатнім для сатисфакції та відшкодування душевних страждань позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що позивачем доведено ті обставин, які є необхідною умовою для відшкодування шкоди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 19 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Пилипчук Л.І. Чумак О.В.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.