Номер провадження: 22-ц/785/1967/18
Номер справи місцевого суду: 497/871/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря Чепрас А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 13 вересня 2017 року (одноособово суддею Кравцовою А.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

14.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, а саме: зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року до 1/5 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов обґрунтовано наступним.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 суд стягнув аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. 19.07.2016 року у позивача народився син ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що у нього на утриманні також перебуває дружина ОСОБА_7, оскільки вона зараз не працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3/х років, позивач має захворювання, повязане із проходженням військової служби і є обмежено придатним до військової служби, останнім часом його матеріальне становище змінилось і він не може у такому розмірі сплачувати відповідачці аліменти, у нього нова родина, а його стан здоровя не дозволяє заробляти більше, позивач просив позов задовольнити.

Позивач і відповідачка не приймали участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 13.09.2017 року позов задоволено частково: суд визнав, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей має становити 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 але на кожного з дітей не менше ніж 50% встановленого законом для дитини відповідного віку.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду від 13.09.2017 року скасувати, посилаючись на невідповідність рішення дійсним обставинам справи і вимогам закону.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 зазначає: з 16.01.2007 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3, в шлюбі у них народилось 2 дітей; рішенням суду від 28.07.2015 року шлюб із ОСОБА_3 розірвано; після розірвання шлюбу він вимушений був переїхати в смт. Гончарівське Чернігівської області, створив сімю із ОСОБА_7, з якою шлюб не реєстрував; під час спільного проживання із ОСОБА_7 у них 19.07.2016 року народився син ОСОБА_8; у червні 2017 року він звернувся із позовом про зменшення розміру аліментів, однак суд визнав, що аліменти мають стягуватись на 2/х дітей в розмірі не менше 50% встановленого законом для дитини відповідного віку; суду надані належні докази того, що у нього погіршились стан здоровя і умови проживання, проте суд їх не врахував; суд зазначив, що у нього у власності є земельна ділянка площею 3,36 га, яка розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, однак земельна ділянка знаходиться лише у його користуванні і в оренду не здається; суд зазначив, що з моменту розгляду даного питання змінилося законодавство і своїм рішенням визначив розмір аліментів як 1/3 частину з усіх видів заробітку, однак не менше 50% встановленого законом для дитини відповідного віку; суд не врахував доводів про його незадовільний стан здоровя, що безпосередньо впливає на задоволення позову.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідачка не скористалась правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Сторони перебували у шлюбі з 2007 року по 2015 рік. В шлюбі у них народились донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6,59-62).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей суд стягнув аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, однак не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою донькою повноліття, тобто до 22.01.2025 року, а починаючи з 23.01.2025 року стягувати аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, однак не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення молодшою донькою повноліття ,тобто до 21.10.2032 року (а.с.3,4).

19.07.2016 року народився ОСОБА_6, батьком якого є позивач ОСОБА_2 (а.с.7).

Позивач у 2010 та 2017 роках проходив курс лікування, однак, у встановленому законом порядку, непрацездатним не визнаний (а.с.8-10).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з обовязку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково шляхом визнання, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей має становити 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але на кожного з дітей не менше ніж 50% встановленого законом для дитини відповідного віку виходив з того, що такий розмір аліментів визначений законодавством, чинним на час розгляду справи в суді першої інстанції (а.с.43-45).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (с т. 181 ч.3 СК України).

Суд, вирішуючи спір і визначаючи, що на кожного з дітей слід стягувати не менше ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, фактично змінив рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.07.2015 року.

Між тим, позивач ОСОБА_2 не заявляв в суді вимог про стягнення на 2/х дітей не менше ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_3, у встановленому законом порядку, також не зверталась із зустрічними вимогами про стягнення аліментів на 2/х дітей не менше ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України (ст. 13 ЦПК України).

Зважаючи на те, що вирішуючи спір, суд порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства, рішення суду не може залишатись без змін і підлягає скасуванню.

Колегія суддів дійшла висновку, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ст. 183 ч.ч.1,2,5 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч.1 СК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі рішення Болградського

районного суду Одеської області від 28.07.2015 року із ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей суд стягнув аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, однак не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою донькою повноліття, тобто до 22.01.2025 року, а починаючи з 23.01.2025 року суд стягнув аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку, однак не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення молодшою донькою повноліття, тобто до 21.10.2032 року.

19.07.2016 року народився ОСОБА_6, батьком якого є позивач ОСОБА_2

Наведене свідчить про те, що у позивача відбулися зміни, а саме, разом із доньками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача є третій утриманець син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим, підстави для зміни розміру аліментів на утримання 2/х доньок позивача в бік зменшення відсутні.

Так, чинне законодавство визначає, що у безспірному порядку, на підставі судового наказу, той із батьків з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Рішенням суду від 28.07.2015 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання 2/х дітей суд стягнув аліменти саме в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку.

За таких обставин, відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів у звязку з тим, що у позивача є третій утриманець син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зважаючи на те, що зміни, які відбулися у позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, колегія суддів відмовляє у позові.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивача у скарзі про те, що: під час спільного проживання із ОСОБА_7 у них 19.07.2016 року народився син ОСОБА_8; суду надані належні докази того, що у нього погіршились стан здоровя і умови проживання, проте суд їх не врахував, - не заслуговують на увагу.

Позивач, належними та допустимими доказами не довів, що ОСОБА_7, мати його сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, є членом його сімї , непрацездатна і знаходиться на його утриманні.

Надані позивачем витяги з медичних карт свідчать лише про те, що у 2010 та 2017 роках позивач проходив курс лікування (а.с.8-10,64-67).

Належні та допустимі докази того, що позивач, у встановленому законом порядку, в період з серпня 2015 року по 2018 рік, визнаний непрацездатний, матеріали справи не містять.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач не довів своїх вимог, відсутні підстави для ствердження про порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), а також матеріального права, оскільки не застосував ст.183 СК України, висновки суду не відповідають обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ч.ч.1,6,7 ЦПК України).

Колегія суддів відмовляє позивачу у позові, тому він не має права на відшкодування судових витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 13 вересня скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_9

ОСОБА_10