Справа № 2/593/527/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"26" грудня 2018 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, яким просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2013 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п?ятсот) грн. на кожну дитину на стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2013 року зобов?язано відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти в її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 11 лютого 2011 року в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п?ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. З часу винесення рішення внаслідок інфляційних процесів, визначений згаданим рішенням суду розмір аліментів є значно меншим від половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку -13-ти та 7-ми років та не покриває навіть третини її витрат на утримання дітей.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила: «У підготовче та судове засідання по розгляду мого позову до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів я з?явитися не можу, прошу такий розгляд проводити без моєї участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, прошу їх задовольнити, у випадку належним чином повідомленого відповідача, за наявності підстав, передбачених законом, прошу справу розглядати заочно. В якості обґрунтування заявлених вимог прошу суд прийняти до уваги мої посилання, викладені у позовній заяві».

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про слухання справи, подав суду заяву, в якій вказав: «Підготовчий та судовий розгляд позову ОСОБА_1 до мене про зміну способу стягнення аліментів прошу проводити без моєї участі, позовні вимоги визнаю в повному обсязі,щодо їх задоволення не заперечую, згядний сплачувати на дітей щомісячно кожній 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку».

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки та її позицію щодо вирішення справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2013 року у справі №2593/289/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 500 (п?ятсот) гривень 00 копійок щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Таке рішення суду має законну силу.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину,несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2, 3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що вона звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення у розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України на даний час є мінімальним розміром аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, він визнає позовні вимоги повністю, заперечень щодо їх задоволення немає.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Крім того, як зазначено вище, ст.181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів встановлюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З врахуванням викладеного, оскільки неповнолітні діти сторін проживають разом з матір'ю, яка на даний час бажає стягувати аліменти з батька в мінімальному розмірі, визначеному законодавцем, зазначена обставина є підставою для задоволення позовних вимог.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 704, 80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 264, 265, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей - задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на підставі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2013 року в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми в розмірі 500 (п?ятсот) гривень 00 копійок щомісячно на стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення у зміненому виді з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.

Судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок стягнути з відповідача ОСОБА_2.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 - проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 «а», м.Бережани, Тернопільська область, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5