Справа № 576/2350/18
Провадження № 2/576/742/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»(далі -ТОВ «Авто Просто» або позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 13 січня 2010 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Угоду №303695 (далі - Угода) з підписанням додатків №1 та 2 до неї з метою придбання ним автомобіля KIA SPORTTAGE в рамках системи надання послуг з придбання автомобілів „АвтоТак", яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості і стають учасниками системи, яка встановлює відповідні механізми, що забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. 29 березня 2010 року на асигнаційному акті ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля, який він отримав 30.04.2010, зареєструвавши його на свої ім'я у Глухівському відділенні РЕР УДАІ ГУМВС в Сумській області, зобов'язуючись в свою чергу оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. Водночас ним були надані гарантії повного виконання зобов'язання за Угодою - гарантію поручителя щодо солідарної відповідальності за його зобов'язаннями, у зв'язку з чим 07.04.2010 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким вона зобов'язалась відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_1, який до липня 2014 року щомісячно сплачував внески, а з серпня 2014 року припинив їх сплачувати. Протягом дії Угоди дистриб'ютор автомобіля KIA SPORTTAGE - ТОВ „Фалькон-Авто" повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва автомобілів KIA SPORTTAGE, у зв'язку з чим позивач з березня 2010 року, керуючись положенням статті 9 Додатку 2 до Угоди здійснив заміну автомобіля KIA SPORTTAGE на автомобіль KIA Carens, а з вересня 2013 року - на автомобіль Chevrolet Tracker, враховуючи повідомлення дистриб'ютора про припинення виробництва автомобілів KIA Carens. Оскільки ціна автомобіля KIA Carens становила 188600 грн., а автомобіля Chevrolet Tracker - 189900 грн., то вартість нової моделі автомобіля перевищувала вартість старої менш ніж на 10%, тому у подальшому для розрахунків внесків позивач використовував вартість автомобіля Chevrolet Tracker, вартість якого станом на вересень 2018 року становила 460030 грн.. На виконання умов Угоди ним було сплачено 87,1765% зі 100% в оплату чистих внесків та 105 внесків зі 120 в оплату послуг позивача. Станом на вересень 2018 року розмір боргу ОСОБА_1 складає 12,8235% від ціни автомобіля, актуальної у вересні 2018 року, та 15 внесків в оплату послуг ТОВ «Авто Просто», відповідно загальний розмір заборгованості складає 90457,90 грн., з яких: чисті внески - 58991,95 грн. (12,8235%) та внески в оплату послуг - 31465,95 грн.. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості за Угодою та 1762 грн. витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 листопада 2018 року відповідачем ОСОБА_1 надано до суду заяву про застосування строку позовної давності та відзив на позов, в якому він зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки загальна сума зобов'язань за Угодою становить 262240,06 грн., а на момент підписання додатку до Угоди ним було сплачено внески у сумі 104701,85 грн. і залишок заборгованості склав 157538,21 грн. Також, на виконання зобов'язань ним було перераховано кошти в сумі 271569,76 грн., що підтверджується копіями квитанцій, та відповідає рахункам, що надсилалися позивачем, отже його зобов'язання виконано в повному обсязі достроково. Зазначає, що посилання в додатку 3 до Угоди на статтю 2 додатку 2 не можуть братися до уваги, оскільки стаття не містить умов та підстав зміни ціни автомобіля і будь-яких листів з повідомленням про заміну в групі марки та моделі автомобіля він не отримував, однак позивач самовільно декілька разів здійснив заміну автомобіля, застосувавши на власну користь всупереч п.9.6 статті 9 Додатку 2 ціни автомобіля Chevrolet Traket. Водночас, вказує на те, що на момент укладання Угоди він був та є інвалідом другої групи, посвідчення було надано позивачу в момент укладання Договору, а відповідно до п.11.1 статті 11 Додатку 2 на страхування не приймаються та не сплачують відповідні внески особи віком старшу 55 років та, серед іншого, інваліди 1-3 груп, тому включення до розрахунку заборгованості зі сплати страхових внесків є безпідставними. В той же час, просить відмовити позивачу в задоволенні позову за його необґрунтованістю та зі спливом строку позовної давності, залишивши судові витрати за позивачем, адже позивач встановив термін виконання зобов'язань 15.08.2014, а перебіг терміну позовної давності починається з 16.08.2014. Тому, враховуючи встановлений статтею 257 ЦК України загальний строк позовної давності у три роки, останнім днем подання позову є 16.08.2017, а його подано 28.09.2018, тобто через 1 рік 1 місяць та 11 днів після спливу строку позовної давності.

Відповідачем ОСОБА_2 15.11.2018 також подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій вона просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю та у зв'язку зі спливом строку позовної давності, посилаючись при цьому на положення статей 257, 261 та 267 ЦК України, просить залишити судові витрати за позивачем. Також зазначає, що позивач сам встановив термін виконання зобов'язань 15.08.2014, а перебіг терміну позовної давності починається з 16.08.2014, тому останнім днем подання позову є 16.08.2017, а його подано 28.09.2018, тобто через 1 рік 1 місяць та 11 днів після спливу строку позовної давності.

04.12.2018 позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що Додатком №3 до Угоди не встановлює жодних прав та (або) обов'язків, а лише фіксує стан розрахунків між сторонами на дату його підписання, тобто за своєю правовою природою Додаток є просто актом взаємозвірки розрахунків і його підписання відповідачем свідчить про розуміння ним умов Угоди. А відповідно до положень статей 2,3 Додатку 2 до Угоди сума заборгованості може бути змінена у разі зміни поточної ціни автомобіля (ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та (або) дистриб'ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою), її зміна у жодному випадку не є внесенням змін до Угоди, а є просто критерієм для обрахунку гривневого еквіваленту щомісячного внеску аналогічний пункт міститься і у Договорі застави. Також зазначає, що з квітня 2014 року з ОСОБА_1 було знято страховку, оскільки останній у квітні 2014 року надіслав на адресу ТОВ „Авто Просто" копію пенсійного посвідчення, де зазначено про наявність інвалідності, тобто до цього часту позивач не міг знати, що відповідач є інвалідом. Водночас посилання відповідача на пропущення строку позовної давності до закінчення строку дії договору є некоректними, адже Угода розрахована на 120 щомісячних внесків, тобто на 10 років і діє мінімум до 13.01.2020, а Угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами та діє до моменту виконання сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Тому, посилання відповідача наведені у відзиві не грунтуються на чинному законодавстві та будь-яких інших доказах.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, проаналізувавши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Так, 13.01.2010 між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № 303695, предметом якої є надання позивачу послуг системи "АвтоТак", спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 Угоди визначено, що угода укладається шляхом підписання сторонами угоди додатку №1 та додатку №2, які є невід'ємними частинами угоди (а.с.5).

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Додатком № 2, зокрема, передбачено, що система "Авто Так" - це система, яка полягає у створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів. Відповідно до п.4.1 вказаного додатку учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді. А також встановлено, що поточна ціна автомобіля - це ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою (а.с.6).

Згідно з додатком № 1 відповідач має намір придбати автомобіль марки „Kia Sportage" вартістю 168800 грн. та зобов'язується щомісячно сплачувати внески у розмірі 0,8333 % вартості автомобіля, внески в оплату послуг, страхового платежу (а.с.7).

Водночас, відповідно до положень пункту 9.1 статті 9 Додатку № 2, якщо протягом строку дії Договору, постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель Автомобіля, зазначеного в Додатку №1 до Договору, АВТО ПРОСТО зобов'язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель Автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі Автомобіля буде застосовуватися для розрахунку складових періодичних платежів та Винагороди Товариства для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися Учасникам, які не отримали попередню модель/марку.

Аналогічні положення містяться і у пункті 1.6 Договору застави від 30.04.2010 (розмір забезпеченого заставою зобов'язання щодо сплати внесків може бути змінений відповідно до ст.2 Додатку №2 до Угоди в разі зміни поточної ціни автомобіля. Сторони досягли згоди відносно розміру зобов'язань, що забезпечуються заставою згідно з цим договором, розуміючи можливість зміни розміру зобов'язань), укладеного між ТОВ „Авто Просто" та ОСОБА_1, за яким Заставодавець (позивач) передає Заставодержателю (відповідачу) в заставу автомобіль „Kia Sportage 2.0 TD" для забезпечення його вимог щодо виконання заставодавцем своїх зобов'язань (а.с.16).

В той же час, протягом Угоди дистриб'ютором автомобіля Kia Sportage - ТОВ „Фалькон-Авто" повідомлено ТОВ „Авто Просто" про припинення виробництва автомобілів Kia Sportage, у зв'язку з чим позивач з березня 2010 року здійснив заміну автомобіля Kia Sportage на автомобіль Kia Carens. Оскільки ціна автомобіля Kia Sportage становила 168800 грн., а автомобіля Chevrolet Carens - 177600 грн. (вартість нової моделі автомобіля дешевша за попередню модель), тому у подальшому для розрахунків внесків використовувалась вартість автомобіля Chevrolet Carens. З вересня 2013 року позивач здійснив заміну автомобіля Kia Carens на автомобіль Chevrolet Tracker, ціна якої становила 189900 грн., що перевищує вартість старої моделі на 10%, тому для розрахунків внесків використовувалась вартість автомобіля Chevrolet Tracker. Станом на вересень 2018 року поточна ціна даного автомобіля становить 460030 грн.

Відповідача було повідомлено щодо можливої зміни ціни автомобіля та суми заборгованості з проханням сплати вже наявну заборгованість за Угодою №303695 (а.с.54,55).

Згідно з статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 525 та 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

А статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданого позивачем розрахунку платежів вбачається, що ОСОБА_1 за Угодою №303695 всього сплачено коштів у розмірі 278579,35 грн. за ціною автомобіля 460030 грн., а заборгованість складає 90457,90 грн., з яких: заборгованість по внеску в оплату вартості авто - 58991,95 грн., заборгованість по відсоткам від ціни автомобіля - 12,8235 грн., заборгованість по адмінвитратам ПДВ - 31465,95 грн. (а.с.10-12). Сума сплачених відповідачем коштів у розмірі 271569,76 грн. підтверджується наданими ним копіями квитанцій (а.с.61-77).

Таким чином, відповідно до розрахунку відповідач повинен сплатити позивачу залишок несплачених коштів за Угодою № 303695 від 13.01.2010 у розмірі 90457,90 грн..

В якості забезпечення зобов'язань ОСОБА_1 за вказаною Угодою 07.04.2010 між позивачем та відповідачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що випливають з Угоди (а.с.40).

Відповідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною першою статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку божників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

В той же час, статті 256 і 257 ЦК України дають визначення позовній давності - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, однак за змістом статті 7 Угоди №303695 угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою, і розрахована на 120 щомісячних внесків, тобто на 10 років. Тому заяви відповідачів про застосування строку позовної давності є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним також задовольнити вимоги позивача в силу статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та відповідно до статей 525, 526, 543, 553, 554, 610, 612, 629, 901, 903 ЦК України, керуючись статтями 2, 19, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (Столичне шосе, 90, 4-й поверх, м. Київ, 03045, ), до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, 41400, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, 41400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» ( Столичне шосе, 90, 4-й поверх, м. Київ, 03045, код ЄДРПОУ 041) 90457 (дев'яносто тисяч чотириста п'ятдесят сім) гривень 90 копійок заборгованості за Угодою №303695 від 13 січня 2010 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, 41400, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» ( Столичне шосе, 90, 4-й поверх, м. Київ, 03045, код ЄДРПОУ 041) судовий збір в сумі 1762 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур