328/2744/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами від 26.10.2018 року по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу Токмацького районного суду Запорізької області від 26.10.2018 року за нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовує наступним.

26 жовтня 2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області по справі № 328/2744/18 було винесено судовий наказ про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з заявника в дохід держави судовий збір в розмірі 176,20 грн.

Про існування даного судового наказу заявник дізнався 03 листопада 2018 року, коли отримав поштою з Токмацького районного суду Запорізької області копію судового наказу від 26.10.2018 року з додатками, що підтверджується поштовим конвертом. Вважає вимоги стягувача необгрунтованими, а судовий наказ Токмацького районного суду Запорізької області № 328/2744/18 від 26.10.2018 року таким, що підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги положення ст. 423 ЦПК України заявник вважає, що наявні підстави для перегляду судового наказу від 26.10.2018 року, оскільки є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі на час розгляду справи.

Стягувач в заяві про видачу судового наказу не зазначила жодного доказу, що заявник відмовляється утримувати доньку та не приймає участі в її розвитку та вихованні, це є лише її слова, які не відповідають дійсності, так як заявник завжди допомагає дитині грошима, купує одяг та продукти харчування. До того ж, останнім часом заявник заборонила дитині бачитися з заявником і навіть розмовляти з нею по телефону.

Стягувач не повідомила суду істотні для справи обставини, як наслідок, судом не було встановлено той факт, що 22.10.2016 року між заявником та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 177266, виданим виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області від 22.10.2016 року та з якою вони мають спільну дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 332077, виданим Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 04.04.2017 року. ОСОБА_4 на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому дружина з дитиною перебувають на утриманні заявника, що підтверджується довідкою УСЗН ТРДА Токмацького РУСЗН № 7623 від 16.11.2018 року.

Як вбачається з довідки № 1077 від 08.11.2018 року, виданої виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради, Токмацького району, Запорізької області, заявник зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Склад сім'ї заявника наступний: дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з заявником.

Нововиявленими обставинами є те, що заявник не знала та не вказала в своїй заяві і, як наслідок, судом не було встановлено, що на утриманні заявника перебувають неповнолітня дитина та непрацездатна особа.

До того ж, на теперішній час заявник ніде не працює, з 05.11.2018 року позивач перебуває на обліку як безробітній в Токмацькому міськрайонному центрі зайнятості.

Під час розгляду заяви про видачу судового наказу заявник був позбавлений можливості повідомити суд про заявника матеріальне становище, про утримання заявника сімї та надання допомоги на утримання спільної з стягувачем дитини. Отже та обставина, що на утриманні заявника перебувають неповнолітня дитина та непрацездатна дружина не була відома суду на момент видачі наказу та могла вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі судового наказу.

Заявник в судове засідання не зявився був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву пітримав.

Стягувач та представник стягувача в судове засідання не зявилися надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, надали письмові пояснення наступного змісту.

Токмацьким районним судом Запорізької області, 26 жовтня 2018 року по справі № 328/2744/18 винесено судовий наказ про стягнення за заявою ОСОБА_2 з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржник, ОСОБА_1, не погоджуючись з судовим наказом, подав до суду заяву про перегляд судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами перегляду, на думку заявника, є той факт що він на даний час не працює, зареєстрований в Токмацькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітній та має на утриманні непрацездатних осіб.

У зв'язку з цим, вважає, що це є істотними по справі обставинами, які не були встановлені судом та не були відомі на час розгляду справи і могли вплинути на рішення суду.

Вважає, що дана заява боржника є безпідставною, дані обставини не є істотними, які могли б вплинути на рішення суду, заява не відповідає вимогам ст. 423 ЦПК, а тому є такою, що не підлягає задоволенню.

По перше.

В своїй заяві, боржник посилаючись на ст. 423 ЦПК України, вважає, що наведені ним обставини є істотними по справі, не встановлені судом та не були відомі на момент розгляду справи.

Статтею 423 ЦПК України, передбачено: Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

Але боржнику, обставини які він вважає істотними та на які він посилається, існували ще до винесення судового наказу і були добре відомі боржнику на час розгляду заяви стягувача та винесення судом наказу про стягнення аліментів, а тому не можуть бути нововиявленими.

По друге.

1. Боржник тривалий час працює в ПП «Шелемех». У зв'язку з тим, що основним видом діяльності ПП «Шелемех» є вирощування сільськогосподарських культур (сільське господарство) то роботи у нього носять сезонний характер, з весни до осені. Тому після закінчення осінніх польових робіт, працівники звільняються за угодою сторін, стають на обліку Центрі занятості, отримують державну допомогу по безробіттю, а на весні знову приймаються на роботу в теж саме підприємство.

Це навіть видно з копії трудової книжки яку надав до своєї заяви боржник.

2. Боржник отримує державну допомогу по безробіттю, про що він не вказав у своїй позовній заяві, як не вказав і розмір державної допомоги, яку отримує заявник.

3. Боржник має в користуванні 0,75 га. земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується наданою ним довідкою сільської ради, а отже має прибуток від використання земельної ділянки.

4. Боржник має підсобне тваринницьке господарство, від якого також має прибуток.

5. Боржник посилається на той факт, що на його утриманні є непрацездатні особи.

Даний факт не відповідає дійсності. На утриманні в боржника, є неповнолітня особа - його дитина та тимчасово не працююча дружина, яка знаходиться в декреті, та отримує державну допомогу по догляду за дитиною, що підтверджується довідкою Токмацького УПСЗН, яку боржник додав до своєї заяви.

Ст. 75 СК України, визначає поняття непрацездатності по відношенню до подружжя, непрацездатними визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, а також інваліди І, II і III груп.

Отже, непрацездатних осіб на утриманні боржника не має.

6. Боржник не надав суду жодного доказу того, що він (як боржник пояснює у своїй заяві) добровільно допомагає їхній спільній дочці ОСОБА_3 грошима, продуктами харчування, купує одяг та приймає участь у утриманні. За весь час окремого проживання, боржник жодного разу не надав матеріальної або якоїсь іншої допомоги не стягувачуі, ані дочці заявника. Навіть коли їхня спільна дочка хворіла, усі витрати на лікування та на інші додаткові розходи пов'язані з утриманням їхньої спільної дочки, несе особисто стягувач, не маючи жодної допомоги зі сторони боржника.

Тобто, обставини на які посилається боржник у своїй заяві про скасування судового наказу не можливо вважати істотними, які могли б вплинути на рішення суду.

Вважає, що при таких обставинах справи, навіть якщо б стягувач звернулася до суду в позовному провадженні, судом було б винесене таке ж саме рішення, про стягнення аліментів та у тому ж розмірі.

Отже, вважає, що в даному випадку відсутні істотні обставини які не враховані судом та не були відомі боржнику на момент розгляду справи та які могли б вплинути на рішення суду відповідно до ст.423 ЦПК, а отже відсутні і підстави про скасування судового наказу, а тому вважає, що заява боржника не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріалами справи, вважає, що в задоволенні даної заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області по справі № 328/2744/18 було винесено судовий наказ про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Варто зазначити, що отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов'язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України (нова редакція) у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зважаючи на вищезазначені положення законодавства, доводи заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд вважає, що заявником не приведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а вимоги заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відноситься до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України. Обставини, які заявник вважає істотними та на які він посилається, існували ще до винесення судового наказу і були добре відомі боржнику на час розгляду заяви стягувача та винесення судом наказу про стягнення аліментів, а тому не можуть бути нововиявленими.

За таких обставин суд не вбачає підстав для перегляду судового наказу.

Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.4 ст.429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.423, 429 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами від 26.10.2018 року по справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: