Номер провадження: 22-ц/785/5166/18
Номер справи місцевого суду: 518/41/18
Головуючий у першій інстанції Палій С. А.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

10.01.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 03.11.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеської області, актовий запис № 81, дітей від спільного шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити проживати з матір'ю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03.11.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 81 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1) - розірвано. Дітей від спільного шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишено проживати з матір'ю, ОСОБА_2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд першої інстанції не зупинив провадження у справі, строк для примирення не надав.

У судове засідання у суді апеляційної інстанції, призначене на 28.11.2018 року, сторони у справі не з'явились, належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, про що свідчать рекомендаційне повідомлення про вручення.

Крім того ОСОБА_3 28.11.2018 року надав заяву, в якій вказує, що примирення із ОСОБА_2 не відбулось, він продовжує перебувати у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, а тому просить розглянути справу без його участі.

Також 12.11.2018 року на електронну адресу апеляційного суду Одеської області надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд цивільної справи за її відсутністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував на лікарняному з 03 по 07 грудня 2018 року, що підтверджується відповідним листком непрацездатності; суддя-учасник колегії Черевко П.М. перебував на лікарняному з 11 по 17 червня 2018 року, що підтверджується відповідним листком непрацездатності, а тому повне судове рішення виготовлене 18.12.2018 року, про що зазначено у вступній частині постанови апеляційного суду Одеської області.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

03.11.2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 81, (свідоцтво про шлюб НОМЕР_2).

Від даного шлюбу є малолітні діти: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_3 від 19.12.2017 року, НОМЕР_4 від 19.12.2017 року (а.с. 6-7), які проживають з матір'ю.

Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з середини 2017 року, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів.

Спір про розподіл спільно нажитого майна буде розглядатися в іншому провадженні.

Спору про місце проживання дітей у сторін не має.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції вірно вважав, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області 24.10.2018 року зупинено провадження у справі, надано строк для примирення.

Станом на 28.11.2018 року сторони у справі не примирились, а тому вказані доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними, оскільки доводи апеляційної скарги були розглянуті і обґрунтовані судом першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи. Жодного належного та допустимого доказу на спростування вказаних вище висновків суду першої інстанції скаржник не надала.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2018 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко