Справа № 591/1265/18
Провадження № 2/591/1344/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному провадженні цивільну справу № 591/1265/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він працює лікарем онкохірургом онкоторакального відділення Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний онкологічний диспансер» (далі - ОКЗ «СОКОД»). 21 серпня 2017 року він був запрошений до начальника управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації (далі - УОЗ СОДА) ОСОБА_5, де були присутні головний лікар ОКЗ «СОКОД» ОСОБА_6, а також відповідач. В присутності вказаних осіб ОСОБА_2 став звинувачувати його в тому, що він отримав від нього неправомірну вигоду (готівкові грошові кошти) протягом весни 2017 року за лікування хворої на онкологічну хворобу його матері ОСОБА_7 Грошові кошти передавались у наступному порядку: 19 квітня 2017 року він отримав від відповідача 18 000,00 грн.; 29 або 30 травня 2017 року (точної дати відповідач не памятав), він отримав з його рук ще 22000,00 грн. Загальну суму коштів, що він отримав від відповідача (з його слів) становила 40 000,00 грн. Крім того, зі слів відповідача, він наполягав, щоб він сплатив йому ще 700,00 доларів США за наступну процедуру, але пізніше (06 червня 2017 року), у телефонній розмові з відповідачем, він все ж таки відмовився від 700,00 доларів США, мотивуючи тим, що у нього є інші пацієнти, а тому ліків достатньо, щоб безкоштовно пролікувати матір відповідача.

Позивач зазначає, що інформація була поширена усним способом відповідачем в присутності головного лікаря - ОСОБА_6 та начальника Управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 За підсумками зустрічі 21 серпня 2017 року, відповідач залишив скаргу на його дії, де ретельно розписав наклеп на нього (близько 16.00 год. 21 серпня 2017 року) у головного лікаря ОСОБА_6 Тобто, крім усного поширення цієї інформації, відповідачем було подано скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Поряд з цим, 11 жовтня 2017 року позивача з приводу порушених відповідачем питань було опитано працівником Управління захисту економіки Сумської області ОСОБА_8 Питання отримання позивачем неправомірної вигоди були також предметом обговорення під час апаратної наради 28 листопада 2017 року у присутності всього трудового колективу.

Позивач не відмовляється, що дійсно лікував матір відповідача протягом 2017 року. Її діагноз був базаліома (злоякісне пухлинне утворення на обличчі), і після декількох процедур хворобу вдалось зупинити. Як зазначає позивач, вказаний пацієнт почав одужувати.

За підсумками зустрічі 21 серпня 2017 року відповідач залишив скаргу на його дії, де ретельно розписав наклеп на нього. По-перше відповідач стверджує, що після огляду ОСОБА_7 він запропонував їй варіанти лікування Базіломи, у тому числі запропонувавши пройти курс хіміотерапії (яка є дорого коштовною і небезпечною для здоровя). Позивач зазначає, що таке твердження є неправдивим, так як рішення про призначення курсу терапії приймається комісійно лікарями (медичним консиліумом з трьох лікарів, на якому визначається найбільш безпечний та ефективний для швидкого одужання наявної хвороби курс терапії для хворого, виходячи зі стану розвитку хвороби та клінічних досліджень пацієнта). Для лікування Базаліоми розроблений Протокол надання медичної допомоги хворим із доброякісними новоутвореннями, що затверджений наказом Міністерства охорони здоровя України № 117 від 15 березня 2007 року, частина друга якого передбачає, що для лікування такої хвороби використовують такі лікувальні заходи як кріодеструкція та променева терапія. Тобто він не міг рекомендувати відповідачу хіміотерапію, так як медичні заходи по лікуванню хвороби його матері не передбачають використовувати такий захід лікування.

Щодо отримання ним грошових коштів від відповідача, то вказане твердження також є неправдивим. Керівництво позивача зверталось зі скаргою відповідача у Службу захисту економіки Національної поліції Сумської області, яким після перевірки змісту скарги було відмовлено у порушенні кримінальної справи.

Позивач зазначає, що останній абзац скарги відповідача містить безпідставну образу його як хабарника, некваліфікованого фахівця, що позорить заклад, у якому він працює. За весь час його роботи онкохірургом, жодної скарги від хворих чи їх родичів на його дії не надходили. Наслідком подання такої скарги стали чутки у трудовому колективі, що він несумлінно виконує свої обовязки як лікар.

Своїми діями відповідач поширив недостовірну інформацію, яка принижує, його честь та гідність як громадянина та ділову репутацію, як лікаря. Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить визнати недостовірною інформацію про отримання ним від відповідача грошових коштів в загальній сумі 40000 (сорок тисяч) грн. за лікування матері відповідача ОСОБА_7, а також просить суд заборонити відповідачу розповсюджувати недостовірну інформацію про отримання ним вищезазначених коштів.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 березня 2018 року позовна заява ОСОБА_4 була залишена без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки. 04 квітня 2018 року позивачем надано документи на виконання зазначеної ухвали і 05 квітня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у даній справі призначено на 03 травня 2018 року.

02 травня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що скарга відповідачем подавалась не на позивача, а на ОКЗ СОКОД і є проявом реалізації відповідачем права направляти індивідуальні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових чи службових осіб цих органів. Своє звернення до УОЗ СОДА відповідач спрямував не з метою доведення відомостей, які в ньому містились, до відома громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими органами. Правдивість викладеної у скарзі інформації відповідач підтверджує. Крім поданої скарги, інших звернень з цього приводу, у тому числі до правоохоронних органів, відповідач не направляв, в апаратній нараді у присутності вказаних в позовній заяві осіб участі не брав. Посилаючись на зазначене, просить відмовити в позовній заяві.

03 травня 2018 року розгляд підготовчого засідання відкладено на 04 липня 2018 року у зв'язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою головуючого від 04 липня 2018 року долучено до матеріалів справи відзив відповідача, докази, задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви для підготовки відповіді на відзив, розгляд підготовчого засідання відкладено на 01 серпня 2018 року.

В запереченнях на відзив відповідача позивач ОСОБА_4 зазначає, що зі змісту скарги відповідача вбачається, що надається недостовірна інформація з характеристиками, що не відповідають дійсності саме на ОСОБА_4, а не на установу, де він працює, тому заперечення відповідача не відповідають змісту скарги. Позивачу не відомо хто був ініціатором зустрічі вказаних у позові осіб, в той час 21 серпня 2017 року саме відповідач, головний лікар установи, де працює позивач та начальник управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації були присутніми, коли відповідач оголошував наклеп на позивача. Він міг і не оголошувати неправдиву інформацію, але зробив вибір на користь обману, і повідомив недостовірну інформацію вказаним особам. Стосовно «правдивості» відомостей викладених у скарзі, то працівниками Управління захисту економіки Сумської області було проведено перевірку стосовно неправомірної вигоди позивачем під час лікування матері відповідача, за підсумком якої було зроблено висновок про відсутність події злочину. Свідчення в якості фахівців працівників недержавних медичних установ не можна приймати як доказ, так як методи лікування пацієнта, дії лікуючого лікаря, повинні бути ретельно вивчені фахівцями шляхом проведення службового розслідування лікування матері відповідача позивачем. Такого розслідування не проводилось, так як матір відповідача була цілком вилікувана, і підстави для його проведення були відсутні. А слова нефахівців, працівників приватних медичних установ, що не мають кваліфікації експертів, взагалі значення для даної справи не мають і посилання відповідача на них є необґрунтованими. На підставі зазначеного просить задовольнити його позовну заяву.

30 липня 2018 року до суду надійшли заперечення від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, в яких зазначає, що у відповіді на відзив позивач стверджує, що скарга була подана не на лікувальний заклад, а безпосередньо на позивача. Однак управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації має повноваження щодо нагляду за лікувальними закладами, а не за лікарями (п.6 Положення про управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації). Скарга не перенаправлялась лікувальному закладу та будь-якій іншій особі, а отже її розгляд входив до компетенції Управління охорони здоровя. Тобто скарга розглядалась як така, що подана на заклад охорони здоровя, а твердження позивача про зворотне не відповідає фактичним обставинам та тексту скарги. Позивач ОСОБА_4 посилаючись на те, що сестра відповідача при передачі грошей не попросила квитанцію, вважає це додатковим обґрунтуванням того, що він ніяких коштів не отримував. Однак відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затв. Постановою КМУ від 15 грудня 2004 року №637 приймання готівки провадиться виключно за прибутковими касовими ордерами із видачею квитанцій до них особі, яка внесла готівку без огляду на те, чи вимагає особа отримати таку квитанцію чи ні. Відповідач не подавав до суду клопотання про виклик в якості свідків працівників недержавних медичних закладів, а лише послався у відзиві на те, що викладені у скарзі порушення спонукали його звернутись до них. Додатково зазначає, що ні позов, ні відповідь на заперечення не містять обґрунтування того, що вибраний спосіб захисту прав позивача відповідає положенням ст.ст.15,16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України. Позивач вимагає у суду визнати інформацію, зазначену у скарзі до державного органу недостовірною не для того, щоб відновити свої порушені права, а для того, щоб уникнути відповідальності в майбутньому.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 серпня 2018 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 10 жовтня 2018 року, визначено резервні дати судових засідань на 16 та 24 жовтня 2018 року; витребувано в СВ ГУНП України в Сумській області відомості та належним чином завірені матеріали про розгляд скарги ОСОБА_2 за фактом отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди за лікування матері заявника.

10 жовтня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16 жовтня 2018 року у зв'язку з викликом свідків.

16 жовтня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24 жовтня 2018 року у зв'язку з викликом свідків.

24 жовтня 2018 року у справі оголошено перерву до 19 грудня 2018 року для виклику та допиту свідка ОСОБА_9

В даному судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, та надали суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, просять суд з задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21 серпня 2017 на особистому прийомі начальника Управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 у присутності головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний онкологічний диспансер» ОСОБА_10 відповідачем було подано усну, а ввечері того ж дня і письмову скаргу на імя начальника Управління охорони здоровя, в якій зокрема викладені обставини щодо отримання неправомірної вигоди позивачем 19 квітня 2017 року 18000 грн., а також 29 або 30 травня 2017 року 22000 грн. за лікування матері відповідача ОСОБА_7 (а.с. 9-11).

29 серпня 2017 року скарга ОСОБА_2 була направлено за належністю на розгляд до Сумської місцевої прокуратури.

З матеріалів кримінального провадження, наданих Сумським ВП ГУНП в Сумській області, вбачається, що 06 вересня 2017 листом № 88-р, керуючись вимогами п. 3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 125 від 03 грудня 2012 року, Сумською місцевою прокуратурою скаргу відповідача ОСОБА_2 надіслано начальнику Сумського ВП ГУНП в Сумській області підполковнику поліції ОСОБА_11 для вирішення і питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З повідомлення начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 від 25 жовтня 2017 року № 9056 вбачається, що керівництвом Сумського ВП ГУНП в Сумській області звернення начальника УОЗ СОДА ОСОБА_5 з приводу заяви ОСОБА_2 щодо неправомірної вигоди лікаря ОКЗ «Сумського обласного клінічного онкологічного диспансеру» ОСОБА_4 за лікування ОСОБА_7 уважно розглянуто, зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 09 вересня 2017 року за №46367 та від 13 жовтня 2017 року за № 52535. По ньому проведено ґрунтовну перевірку. Перевіркою по матеріалам працівниками УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України в діях лікаря ОКЗ «Сумського обласного клінічного онкологічного диспансеру» ОСОБА_4 протиправних дій виявлено не було.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він є головним лікарем ОК СОКД, а ОСОБА_4 - його співробітник. 21 серпня 2017 року його викликав начальник Управління охорони здоровя, і повідомив, що ОСОБА_4 взяв хабар за лікування хворої матері відповідача у квітні - травні 2017 року. При цьому був присутній відповідач, який повідомив цей факт, потім був викликаний ОСОБА_4, в присутності якого це було оголошено. Він відповів, що цього не було. ОСОБА_13 розповів, що його сестра передавала кошти, проводилося дві процедури по 22000 грн. Скарга прийшла на Управління охорони здоровя, і його повідомили, що треба готувати медичну частину цієї скарги. Потім йому стало відомо, що скаргу відправлено до прокуратури. Пояснив, що при підготовці відповіді вони надавали відомості щодо проведення лікування, а щодо неправомірності вигоди вони не компетентні надавати висновок. Свідок також пояснив, що коли надійшов письмовий запит, то він у присутності лікарів (приблизна кількість 40 лікарів) повідомив про те, що є факт щодо отримання коштів позивачем. Ними було проведено аналіз лікування у серпні, і з того часу претензій не було.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він займає посаду начальника Управління охорони здоровя в Сумській обласної державної адміністрації. Вперше відповідача він побачив 21 серпня 2017 року, в Управлінні на прийомі громадян. У нього була скарга щодо отримання неправомірної вигоди лікарем, який лікував його матір. Він запропонував йому письмово викласти це і запросив на прийом головного лікаря диспансеру. Він, ОСОБА_6, ОСОБА_13 і ОСОБА_4 зустрілися, він запропонував ОСОБА_13 викласти свої позиції, що він і зробив. ОСОБА_4 все заперечував, пояснив, що все є наклепом на нього. 22 серпня 2017 року вони отримали скаргу ОСОБА_13. ОСОБА_4 звернувся письмово з приводу надання йому інформації щодо звернення ОСОБА_13 про лікування його матері, а саме з приводу неналежного лікування його матері і чи звертався з питанням вимагання коштів. 29 серпня 2017 року Управління розглянуло звернення, і дало відповідь, що звернення ОСОБА_13 надіслано до прокуратури. Вони також проінформували ОСОБА_13, що його звернення спрямовано до правоохоронних органів. Було отримано листа з прокуратури, що перевіркою встановлено, що в діях лікаря ОСОБА_4 протиправних дій виявлено не було. 22 серпня 2017 року, після того як надійшла скарга відповідача, прийшла копія наказу про відсторонення ОСОБА_4 від лікування матері ОСОБА_2- ОСОБА_7 Наступного дня ОСОБА_4 звернувся з письмовою вимогою, і вони надали відповідь, що з приводу обставин він був присутній при розмові, а згідно ст. 10 Закону України «Про звернення громадян» забороняється оголошувати зміст скарги. Скаргу, яку вони спрямували до прокуратури, лікарю і головному лікарю не надавалась. ОСОБА_7 розповідав, що його сестра передавала 18 тис.грн., а потім ще 22 тис. грн. Щодо отримання коштів лікарем вони не розбиралися, оскільки це компетенція правоохоронних органів, до яких вони і спрямували скаргу. Пояснив, що така скарга на дії ОСОБА_4 поступила вперше.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є лікарем-онкохірургом. Інформація про те, що у головного лікаря була розмова з начальником УОЗ, де звинувачено позивача, що він бере гроші, була оголошена на «пятихвилинці». Це було восени 2017 року, можливо в листопаді, точної дати не памятає. Прізвище хворого не зазначалось. Сказано було, що відбулася розмова рідних хворого, начальника УОЗ і ОСОБА_4 Свідок пояснив, що лікарня забезпечена медикаментами на 15-20%. Ліки, які є отримують пацієнти безкоштовно, а яких немає - самі пацієнти купують. Є і дуже вартісні препарати, але ефективні. Прояснив, що його відношення до позивача після озвученої інформації не змінилося, і у його колег також.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що є лікарем з променевої терапії онкологічного диспансеру. В листопаді 2017 року на «пятихвилинці» лікарів закладу головний лікар довів до відому працівників, що його викликали до Управління охорони здоровя з приводу наявної претензії до лікаря ОСОБА_4 з боку ОСОБА_7 з питання лікування та грошей, а саме матеріальної винагороди за лікування. ОСОБА_4 це заперечував. Така ситуація була вперше, раніше такого не виникало. Головний лікар довів до вдома про ситуацію, яка мала місце, не для того, щоб було негативне ставлення до ОСОБА_4 Пояснив, що його ставлення до ОСОБА_4 після даної ситуації не змінилося.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є рідною сестрою відповідача ОСОБА_2 Після Великодня в 2017 році, мабуть 19 квітня 2017 року її брат домовився з ОСОБА_17, щоб привезти на 15-00 год. маму на процедуру лікування. Оскільки брат не зміг їхати, то вона прибула до лікарні з матірю. Брат сказав, що процедура буде коштувати в межах 20 000 грн., і надав їй ці кошти. Коли вони зайшли, у ОСОБА_17 були пацієнти, і вони чекали під кабінетом, оскільки той сказав, що візьме їх останніми. Потім він зробив мамі процедуру. Коли вона спитала, скільки це буде коштувати, то він сказав, що 18 000 грн., які вона йому передала. При передачі коштів в кабінеті нікого не було. Документів за отримання коштів не брала. Брат домовлявся за все, оскільки не зміг прийти, то вона поїхала з мамою. Як вона зрозуміла, нею передавалися гроші за лікування матері.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він є колегою ОСОБА_2, вони є кумами. Весною 2017 року у ОСОБА_13 захворіла мати на онкозахворювання, і їй потрібне було лікування. Процедури коштували дорого, і він просив позичити йому 25 000 грн. для оплати процедур. Він дав йому гроші. ОСОБА_13 близько 3000 грн. повернув назад десь через тиждень. Пізніше зі слів ОСОБА_13 йому стало відомо, що ці кошти він віддав лікарю. Очевидцем передачі коштів він не був.

З розяснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року (далі Постанова Пленуму ВСУ), вбачається, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Зі змісту ст. 297 ЦК України вбачається, що кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У п. 15 постанови Пленуму ВСУ розяснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

За п. 19 Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З розяснень викладених у п. 16 Постанови Пленуму ВСУ вбачається, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_13 реалізував своє право, передбачене ст. 40 Конституції України на звернення.

Положеннями цієї статті визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

З огляду на викладене, подану відповідачем ОСОБА_13 21 серпня 2017 року скаргу на імя начальника Управління охорони здоровя Сумської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 та висловлену викладену в ній інформацію в усній формі не можна вважати поширенням відомостей, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача. Оскільки відповідач у такий спосіб реалізував своє конституційне право на звернення до посадової особи профільного місцевого органу виконавчої влади, який уповноважений здійснити перевірку звернення щодо поведінки працівника обласного комунального закладу та відповідного реагування, тому викладені у скарзі відомості не можуть вважатися поширенням недостовірної інформації у розумінні статті 277 ЦК України.

Факт будь-якого іншого усного розповсюдження вказаної інформації відповідачем ОСОБА_2 серед трудового колективу, в якому працює позивач, та представники якого зазначені у позовній заяві, не знайшов свого підтвердження. Отже, позивачем не доведено факт поширення відповідачем недостовірної інформації.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов про визнання недостовірною інформацію про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 40 000 грн. за лікування його матері ОСОБА_7, не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду не встановлено факту розповсюдження відповідачем недостовірної інформації про отримання позивачем від відповідача грошових коштів, а тому не можуть бути задоволені і позовні вимоги в частині заборони відповідачу розповсюджувати недостовірну інформації.

В звязку з відмовою в задоволенні заявленого позову, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до акту здачі-прийняття наданих правничих послуг (робіт) представником відповідача - адвокатом ОСОБА_3 наведено розрахунок вартості її правничих послуг, а саме:

- Консультація зі справи 17 квітня 2018 року 0,5 год. 340,00 грн.

-ОСОБА_18 показань свідків відповідача 28 квітня 2018 року 2, 5 год. 1700, 00 грн.

-Складання відзиву на позов із додатками до нього - 5 год. 3400,00 грн.

-Витребування медичної документації стосовно ОСОБА_7 (складання запиту) 08 червня 2018 року - 680, 00 грн.

-Ознайомлення зі справою 04 липня 2018 року 0,5 год. 340, 00 год.

-Складання заперечень на відповідь на відзив із додатками 3 липня 2018 року 2 год. 1360, 00 грн.

-Участь в слуханні 04 липня 2018 року 1 год. 680,00 грн.

-Участь в слуханні 01 серпня 2018 року 1 год. 680,00 грн.

-Участь в слуханні 10 жовтня 2018 року - 2 год. 1360,00 грн.

-Участь в слуханні 16 жовтня 2018 року 2 год. 1360,00 грн.

-Участь в слуханні 24 жовтня 2018 року - 2 год. 1360,00 грн.

-Участь в слуханні 19 грудня 2018 року - 1 год. 680, 00 грн.

-Підготування до дебатів 3 год. 2040, 00грн.

Всього 23,5 год.- 15980, 00 грн.

Оскільки відповідно до протоколу судового засідання від 16 жовтня 2018 року судове засідання відбувалось не дві години, а 30 хвилин, то підлягає стягненню сума 340,00 грн. Відповідно до протоколу судового засідання від 24 жовтня 2018 року судове засідання відбувалось не 2 години, а 1 годину, то підлягає оплаті сума не 1360,00 грн., а 680,00 грн.

Таким чином, понесені судові витрати відповідача підлягають стягненню з позивача в розмірі, який належним чином підтверджений документально, тобто в сумі 13600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 13600 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення виготовлене 28 грудня 2018 року.

Суддя А.П.Сидоренко