ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3065/18 Справа № 206/5878/17 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Дніпрогаз про визнання дій по складанню актів неправомірними, зобов'язання поновлення газопостачання будинку, здійснення перерахунку суми нарахованої за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Дніпрогаз про визнання дій по складанню актів неправомірними, зобов'язання поновлення газопостачання будинку, здійснення перерахунку суми нарахованої за спожитий природний газ.

Вказувала, що з 14 липня 2017 року вона є власником 35/100 частин домоволодіння №6 по вул.Керамічна у м.Дніпро, яке успадкувала після смерті ОСОБА_2, як його цивільна дружина.

Зазначала, що 11 квітня 2017 року за адресою її мешкання, в її відсутність, до її подвіря приїхали працівники ПАТ «Дніпрогаз» та почали розкопуванні роботи біля її газового стояка, в ході яких начебто було виявлено «самовільну врізку в стояк газопостачання під землею», у звязку з чим,проведено відключення її домоволодіння від газопостачання. Про виявлене правопорушення відносно неї був складений акт, а також акт про припинення газопостачання, який складений відносно неї та ОСОБА_3, яка померла ще 23 роки тому.

Вказувала також, що з фактом покладання на неї відповідальності за виявлене порушення вона не згодна, оскільки їй невідомо коли проводилась ця врізка і коли вона була відєднана, тобто в який період і ким проводився незаконний відбір газу і чи проводився взагалі. До стояка газу, на якому була здійснена врізка, вона доступу не має, оскільки він розташований за її гаражем, сараєм та вольєром, які збудовані ще у 1996 році. Доступ до стояка є лише зі сторони сусідки, співвласниці домоволодіння ОСОБА_4, через двір якої представники відповідача потрапили до неї на подвіря. Вважає, що відповідачем неправомірно складені оспорювані акти, так як вона не була попереджена належним чином про приїзд відповідача та про припинення газопостачання, акти складені на її імя, тоді коли вона ще не була власником частини домоволодіння, не встановлено факту відбору саме нею газу та куди йде виявлений гумовий шланг, що і стало причиною звернення до суду з вказаним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати дії ПАТ «Дніпрогаз» по складанню акту про порушення від 11 квітня 2017 року «щодо несанкціонованого підключення до системи газопостачання мимо ГСМ» та акту «про припинення газопостачання» від 11 квітня 2017 року по припиненню послуг із газопостачання їй споживачу, власниці домоволодіння з 14 липня 2017 року, яке розташоване у АДРЕСА_1, неправомірними; зобовязати ПАТ «Дніпрогаз» за власний рахунок підключити житловий будинок №6 квартира №1 по вул.Керамічній у м.Дніпро до системи газопостачання та відновити газопостачання житлового будинку, який їй належить; зобовязати ПАТ «Дніпрогаз» укласти договір постачання природного газу з нею побутовим споживачем, здійснити перерахунок зі зняттям донарахування у сумі 69.930 грн.46 коп. оплати за спожитий природний газ по особовому рахунку № за АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Дніпро вул.Керамічна.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що самовільна врізка на час виявлення вже була відрізана та заглушена; не з'ясовано, куди проведено несанкційовану врізку; факт самовільного використання газу саме ОСОБА_1 судом встановлено не було.

ПАТ Дніпрогаз надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 11 серпня 2005 року зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,56).

Позивач є споживачем послуг відповідача за зазначеною адресою, що визнавалось сторонами в судовому засіданні, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 є фактичним споживачем природного газу, до матеріалів справи також долучені копії квитанцій про сплату нею рахунків за спожитий природний газ за особовим рахунком № відкритим на імя колишнього власника ОСОБА_3 (а.с.46-48).

Як зазначала позивач, за зазначеною вище адресою вона мешкала разом з ОСОБА_2, з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах.

16 травня 2014 року ОСОБА_2 помер (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 позивач успадкувала 35/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №6, розташованого по вул.Керамічна в м.Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.9).

11 квітня 2017 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» за місцем проживання ОСОБА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: незаконне підключення до газорозподільної системи абонентами АДРЕСА_3 на вводі в будинок нижче рівня землі за допомогою штуцера на території квартири №1 та складено акт про порушення №17 від 11 квітня 2017 року (а.с.57,58).

Цього ж дня представниками ПАТ «Дніпрогаз» за місцем проживання ОСОБА_1 складений ще один акт про порушення №Л107, в якому викладені обставини виявлення того ж самого порушення, однак з коротшим формулюванням «несанкціоноване підключення до систем мимо БГС» (а.с.59-60).

В цей же день був складений акт №53 про припинення газопостачання абоненту у звязку з самовільною врізкою в стояк під землею АДРЕСА_4. Причину припинення газопостачання зазначено «самовільне використання газу споживачем та порушення споживачем ПБСГУ, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації» (а.с.81).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що знайшов підтвердження факт несанкціонованого підключення ОСОБА_1 до газорозподільної системи, несплати виявлених збитків за виявлене порушення, тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований газопровід це самовільно під'єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з'єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

У пункті 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1)наявність несанкціонованого газопроводу; 2)несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3)несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4)несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5)несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6)використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до п.1 пар.3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається обєм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Згідно встановлених судом обставин, 11 квітня 2017 року у м.Дніпро по вул.Керамічна, будинок №6 зафіксовано самовільне підключення до системи газопостачання.

Для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу відповідно до п. 1 гл.2 розділу XI Кодексу ГС достатнім є встановлення факту самовільно під'єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з'єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час перевірки не було виявлено факту відібрання природного газу, не впливають на правомірність дій представників відповідача, оскільки для фіксації порушення є достатнім факт виявлення прихованого газопроводу, що передбачає можливість несанкціонованого відбору природного газу.

Доводи позивача, про те, що вона не вчиняла будь-яких дій по облаштуванню несанкціонованого газопроводу,та судом не встановлено, ким був встановлений несанкціонований газопровід, внаслідок чого вона не повинна нести відповідальність за виявлене порушення, є безпідставними, оскільки в силу положень ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує. Тому, виходячи з обсягу прав та обов'язків споживача природного газу, позивач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані незалежно від того, чи знаходилося це обладнання в належному стані на час придбання у власність домоволодіння на територію якого, як встановлено судом, мала місце незаконна врізка до ГРМ.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_5