Справа № 539/2822/18
Провадження № 2/539/1089/2018
УХВАЛА

13 серпня 2018 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, якщо учасник справи, який подає копію письмового доказу і оригінал цього доказу знаходиться саме у нього, то останній повинен на копії письмового доказу поставити свій підпис із зазначенням дати такого засвідчення, що і буде підтвердженням відповідності копії письмового доказу оригіналу.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Вказаних вимог позивачами не дотримано. Останні надали суду ксерокопії письмових доказів, які не засвідчені належним чином підписами одного з них із зазначенням дати такого засвідчення, та не зазначили у кого саме знаходяться оригінали наданих суду доказів, що є порушенням вимог ст. 95 та п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Виходячи з наведеного позивачам, слід усунути вказані недоліки, а саме в позовній заяві, в переліку документів доданих до заяви, слід вказати у кого знаходяться оригінали доданих документів, а також в разі, якщо оригінал документа знаходиться у позивачів, останнім треба засвідчити надану копію документу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду недотримані вимоги ст. 95 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Разо з тим, суд звертає увагу на те, що позивачами в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не додано до позовної заяви виписки з погосподарської книги про те, що домоволодіння під АДРЕСА_1 належав спадкодавцеві ОСОБА_3, висновку спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог (акту обстеження) даного будинку, рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва будинку (або іншого документу, який би визначав правовий статус земельної ділянки) - дані документи є необхідними для обєктивного, всебічного та повного розгляду справи з метою ухвалення за результатами її розгляду відповідного рішення суду. Практика визнання права власності на будинок у порядку спадкування за наявності вказаних документів відповідає викладеним Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики від 01.03.2013 року рекомендаціям.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачам можливість усунути зазначені недоліки.

Крім цього, у прохальній частині позовної заяви позивачі просили витребувати із КП «Лубенське МБТІ» та реєстраційної служби виконавчого комітету Лубенської міської ради підтвердження про відсутність реєстрації прав власності на домоволодіння.

Порядок витребування доказів у справі регулюється положеннями ст. 84 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 цієї статті, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу, тобто разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, вказана вище та викладена у прохальній частині позовної заяви вимога є фактично клопотанням про витребування доказів.

Частиною 2 ст. 84 ЦПК України визначено перелік вимог, яким повинно відповідати заявлене клопотання. Однією з них є те, що у клопотанні повинно бути зазначено:

1) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або)

2) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, у тому числі, доведе причини неможливості самостійного отримання доказів, тобто складнощі, які перешкоджають їй самостійно їх отримати. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер.

Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Наприклад, існують закони, які містять заборону на розголошення третім особам відомостей конфіденційного характеру. Зазначені складнощі не потребують доказуваню, оскільки вони призюмуються в силу законів.

Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося. Наприклад, відсутність відповіді на інформаційний запит особи або запит адвоката; необґрунтована відмова надати докази; створення перешкод в одержанні доказів.

Отже, заявляючи клопотання про витребування доказів, особа повинна обгрунтувати причини, з яких вона сама не може одержати цей доказ. У такому випадку клопотання має містити відомості (письмові докази), що свідчать про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Таким чином, саме лише клопотання не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом.

Як вбачається, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивачами самостійно не було вжито жодних заходів, спрямованих на отримання вказаних доказів, що підтверджується відсутністю відповідних доказів, які б свідчили про це.

Тому, керуючись приписами ст. 84 та ст. 185 ЦПК України, беручи до уваги вищезазначене та враховуючи те, що клопотання про витребування доказів не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, приходжу до висновку про необхідність залишення вказаного клопотання без руху, надавши можливість позивачам усунути вказані недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно та клопотання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування доказів - залишити без руху і надати позивачам термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивачів про необхідність усунення недоліків, вказаних в ухвалі, шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява та клопотання про витребування доказів вважатимуться неподаними та будуть їм повернуті.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.С. Алтухова