Провадження № 2-ві/761/101/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Малашевського О.В.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - викладач Інституту післядипломної освіти КНУ ім. Тараса Шевченка про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої дискримінацією у праві на інформацію, -

в с т а н о в и в :

19.12.2018 року позивачем ОСОБА_1 було надіслано до суду заяву про відвід головуючому у даній справі - судді Мальцеву Д.О.

Вказана заява мотивована тим, що головуючий - суддя Мальцев Д.О.є нелегітимним суддею, умисно із прямим умислом застосовує на думку заявника неконституційний Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. прийнятий до прийняття іншого антиконституційного Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016р.; свідомо саботує категоричні конституційні імперативи про Свободу Доказування та принцип Диспозитивності; поширює «нові» антиконституційні норми на правовідносини, які виникли до 03.10.2017р.; примушує позивачів-споживачів робити те, що не передбачено Конституцією України й прямо заборонено Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. рішеннями КСУ від 03.10.1997р. від 10.11.2011р., подавати «новий позов» та платити судовий збір; вносить завідомо неправдиві відомості до офіційного документа «ухвали» від 05.10.2018р. про ніби - то «неподання» позивачами до суду копії позовної заяви № 1 від 25.01.2016р.; викривлює правду, що позивачі не конкретизували позовну вимогу № 1, позовну вимогу № 2, позовну вимогу № 3, переплутавши визначену позивачами послідовність позовних вимог; з «вишини» своєї «внутрішньої правосвідомості» кваліфікує позовну заяву № 1 від 25.01.2016р. не розуміючи ні суті, ні змісту позову; не знає грецької і латині. Вищезазначені обставини у своїй сукупності викликають у позивачів чисельні сумніви у об'єктивності, безсторонності, неупередженості головуючого судді Мальцева Д.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24.12.2018 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Мальцева Д.О. за заявою ОСОБА_1 іншим суддею, а саму заяву про відвід передано для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 року вирішення питання про відвід головуючому у справі судді Мальцева Д.О. передано судді Пономаренко Н.В.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України.

Зокрема положеннями п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Разом із тим, слід зазначити, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому, аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи.

При цьому, відповідно до положень національного законодавства, зокрема, вимогами ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Підставою для відводу судді Мальцева Д.О., заявником визначена незгода саме з процесуальними діями судді, які полягають у винесенні ухвали про залишення справи без руху та його процесуальними діями.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Мальцева Д.О. при вирішенні даної цивільної справи.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим, оскільки доводи, викладені в заяві, викликанні саме незгодою з процесуальними рішеннями судді, при цьому, заявником не додано доказів упередженості судді, що викликають сумніви в його неупередженості або об'єктивності, не доведено, що розгляд справи суддею Мальцевим Д.О. може призвести до фактичного позбавлення позивача права на справедливий судовий розгляд та ухвалення неупередженого рішення та неможливості реалізації відповідачем права на ефективний захист його прав, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви про відвід судді Мальцева Д.О.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - викладач Інституту післядипломної освіти КНУ ім. Тараса Шевченка про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої дискримінацією у праві на інформацію- відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - викладач Інституту післядипломної освіти КНУ ім. Тараса Шевченка про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої дискримінацією у праві на інформацію - проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя :