Ухвала

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 607/3512/18

провадження № 61- 48621ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільтепло», Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про визнання недійсним договору про спільну діяльність,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня

2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання про звільнення від судового збору, обгрунтоване тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у повному обсязі, оскільки вона є матір'ю трьох неповнолітніх дітей та її сім'я має статус багатодітної, що підтверджується копією посвідчення про статус багатодітної сім'ї.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум'я сім'ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Безпідставне зменшення розміру судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору. Указані заявником обставини (те, що її сім'я має статус багатодітної) не є підтвердженням скрутного майнового становища або, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1 409 грн 60 коп., яка має бути перерахована або внесена до УК у Печерськ. р.-ні./Печерськ.р.-н/22030102., , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або надати належні докази на підтвердження звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 14 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик