Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 225/5749/16-ц

провадження № 61-41745св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: управління гірничого нагляду Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, державне підприємство «Торецьквугілля», профспілковий комітет відокремленого підрозділу «Шахта Центральна» державного підприємства «Торецьквугілля», центральний комітет професійної спілки робітників вугільної промисловості при Торецькій територіальній організації профспілки робітників вугільної промисловості,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2018 року у складі судді Андреєва В. В. та постанову апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Жданової В. С., Мірути О. А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до управління гірничого нагляду Головного управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області (далі - управління гірничого нагляду ГУ ДСУ з питань праці у Донецькій області), управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Торецького міського відділення управління ВД ФСС України в Донецькій області), державного підприємства «Торецьквугілля» (далі - ДП «Торецьквугілля»), профспілкового комітету відокремленого підрозділу «Шахта Центральна» державного підприємства «Дорецьквугілля» (далі - профком ВП «Шахта Центральна»), центрального комітету професійної спілки працівників вугільної промисловості України при Торецькій територіальній організації профспілки робітників вугільної промисловості, у якому просила визнати нещасний випадок, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 05 хвилин у відокремленому підрозділі «Шахта імені Ф. Е. Дзержинського» державного підприємства «Дзержинськвугілля» з гірничим майстром підземним ОСОБА_6, пов'язаним з виробництвом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, з яким позивач перебувала у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1, під час виконання своїх трудових обов'язків гірничого майстра підземного у відокремленому підрозділі «Шахта імені Ф. Е. Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля» помер. Наступного дня наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області утворена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, пов'язаного зі смертю ОСОБА_6, яка 01 березня 2013 року склала акт за формою Н-5 про те, що вказаний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом і не підлягає обліку за формою Н-1.

За результатами повторного спеціального розслідування нещасного випадку, пов'язаного зі смертю ОСОБА_6, 03 лютого 2015 року складений акт за формою Н-5, відповідно до якого комісія повторно прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався із ОСОБА_6, не пов'язаний з виробництвом.

Позивач вважає, що розслідування за фактом смерті її чоловіка проведено не повно, без з'ясування суттєвих обставин, оскільки її чоловік постійно проходив медичні огляди, за результатами яких захворювань з боку серцево-судинної системи у нього виявлено не було, а смерть ОСОБА_6 настала під час виконання трудових обов'язків, внаслідок гострої серцево-судинної недостатності та була раптовою.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано пов'язаним з виробництвом нещасний випадок, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 05 хвилин у відокремленому підрозділі «Шахта Центральна» (колишня назва «Шахта імені Ф. Е. Дзержинського») ДП «Торецьквугілля» (колишня назва «Дзержинськвугілля») з гірничим майстром підземним ОСОБА_6

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що висновком комісійної судово-медичної експертизи № 234 від 05 січня 2018 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 є раптовою, так як настала неочікувано та в дуже короткий термін після початку клінічних проявів захворювання, а відтак нещасний випадок, який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 05 хвилин та в результаті якого настала смерть гірничого майстра підземного ОСОБА_6 пов'язаний з виробництвом.

У червні 2018 року Торецьке міське відділення управління ВД ФСС України в Донецькій області подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що і первинне, і повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, пов'язаного зі смертю ОСОБА_6, проведено у відповідності до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Випадок смерті ОСОБА_6 є природнім та вказаний нещасний випадок не може визнаватися таким, що пов'язаний з виробництвом.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що позивач з 29 червня 1990 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_6

ОСОБА_6 працював у Відокремленому підрозділі «Шахта імені В. Е. Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля» з 05 листопада 1980 року на різних посадах, в тому числі на посаді гірничого майстра підземного з 01 серпня 1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 годині 05 хвилин під час виконання трудових обов'язків гірничого майстра, пов'язаних з підземними роботами, ОСОБА_6 помер.

За результатами проведеного спеціального розслідування складено акт за формою Н-5 від 04 березня 2013 року, відповідно до якого нещасний випадок, в результаті якого настала смерть ОСОБА_6, не пов'язаний з виробництвом і не підлягає обліку за формою Н-1.

Зі змісту акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_6, від 03 лютого 2015 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2 зміну (з 15 години до 21 години) в. о. заступника начальника дільниці № 41-1146 м ОСОБА_8 наданий наряд на ведення гірничих робіт на дільниці № 41-1146м гірничому майстру ОСОБА_6 Під час очікування партії порожняку приблизно о 17 годині 50 хвилин самопочуття ОСОБА_6 погіршилося та він втратив свідомість. Йому почали надавати першу медичну допомогу, о 18 годині робітники викликали підземну медичну сестру, яка прибула на місце, де трапився нещасний випадок, о 18 годині 20 хвилин, та після огляду ОСОБА_6 констатувала його смерть.

Відповідно до акту за формою Н-5, складеного 03 лютого 2015 року після повторного спеціального розслідування нещасного випадку, пов'язаного зі смертю ОСОБА_6, комісія вдруге дійшла до висновку, що нещасний випадок, в результаті якого настала смерть ОСОБА_6, не пов'язаний з виробництвом.

В ході вказаних спеціальних розслідувань комісією не з'ясовано, чи відноситься смерть ОСОБА_6 під час перебування під землею до категорії раптової серцевої смерті.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 234 від 05 січня 2018 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 є раптовою, так як настала неочікувано, в дуже короткий термін після початку клінічних проявів захворювання. Причиною смерті ОСОБА_6 є хронічна ішемічна хвороба серця, яка в своєму перебігу ускладнилась порушенням коронарного кровообігу з подальшим розвитком гострої серцево-судинної недостатності, від якої настала смерть.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 16 Порядку обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відповідно до підпункту 13 пункту 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом і складається акт за формою Н-1, є раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком.

Встановивши, що серцева смерть ОСОБА_6 була раптова, настала під час його перебування на підземних роботах у строки до однієї години після суттєвого погіршення його стану на фоні стабільного хронічного перебігу захворювання, суди дійшли вірних висновків про наявність підстав для визнання нещасного випадку, що відбувся із ОСОБА_6, таким, що пов'язаний з виробництвом.

Посилання в касаційній скарзі на те, що ОСОБА_4 вже зверталася до суду із аналогічними позовними вимогами та рішенням апеляційного суду Донецької області від 04 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_6, за формою Н-5 та складення нового акту за формою Н-1 відмовлено, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що ОСОБА_4 при зверненні у квітні 2015 року з позовом до суду не заявлялися позовні вимоги про визнання нещасного випадку, який стався із ОСОБА_6, таким, що пов'язаний з виробництвом, та вказані обставини не були предметом судового розгляду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і незгоди заявника з висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу Торецького міського відділення управління ВД ФСС України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат