Номер провадження: 22-ц/785/4260/18
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєва Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року по справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об'єкта до попереднього стану, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний рух справи в суді першої інстанції.

У листопаді 2014 року ОМР звернулась до суду з позовом, в якому просили зобов'язати ОСОБА_2 власними коштами провести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 30.09.2004 року, шляхом знесення самочинно добудованої прибудови (т. 1, а.с. 2-7).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 рокуу задоволенні позову ОМР відмовлено у зв'язку з тим, що вказаний об'єкт відповідно до свідоцтво про право власності немає статусу самочинного (т. 1, а.с. 83-86).

Позиції сторін в справі в суді першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідачем ОСОБА_2 без належного дозволу на земельній ділянці, що належить Одеській міській раді самочинно проводяться роботи по будівництву прибудови до квартири АДРЕСА_1(т. 1, а.с. 2-7).

Оцінка позицій сторін судом першої інстанції.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням того, що 11.08.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації реконструкції квартири, та як наслідок 02.09.2014 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, то вимоги позивача не підлягають задоволенню. Крім того, суд першої інстанції звертав увагу на те, що відповідачем надано правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 від 02.09.2014 року, який не оскаржено Одеською міською радою та не скасовано, тобто свідоцтво про право власності від 02.09.2014 року, є чинним. Вказаний документ спростовує доводи позивача про можливість приведення об'єкта до попереднього стану. Так, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірний об'єкт, згідно свідоцтва про право власності немає статусу самочинного, а тому вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог Одеської міської ради.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року ОМР 08 червня 2015 року звернулись до суду з апеляційною скаргою (т. 1, а.с. 91-97).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24.09.2015 року було задоволено заяву ОМР та зупинено провадження в справі до набрання законної сили рішення Одеського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом Одеської міської ради до Департаменту ДАБІ в Одеській області про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.08.2015 року (т. 1, а.с. 129-130). 09.03.2016 року до суду надійшло клопотання відповідача - ОСОБА_2 про зупинення провадження в справі, яке ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17.03.2016 року було залишено без задоволення (т. 1, а.с. 164, 173-174). Разом з тим, 17.03.2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області в справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження в справі зупинено, справа направлена до експертної установи (т. 1, а.с. 176-177). 05.09.2016 року матеріали цивільної справи були повернуті експертною установою до суду в зв'язку з неповним виконанням клопотання експерта про надання додаткових доказів для проведення експертизи (т. 1, а.с. 185-186).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.10.2016 року апеляційну скаргу ОМР задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.05.2015 року скасовано, а провадження у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2 про приведення об'єкта до попереднього стану закрите у зв'язку з тим, що вказаний спір є публічно правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Суд апеляційної інстанції вказав на те, що позивач звернувся до суду як суб'єкт владних повноважень на виконання делегованих владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері містобудування у зв'язку із порушенням ОСОБА_2 вимог законодавства з питань будівництва та містобудування (а.с.198-202).

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21.02.2018 року ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2016 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції у зв'язку з тим, що вказані відносини носять приватноправовий характер, а саме обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень. Враховуючи викладене, судом першої інстанції відбулося неправильне застосування п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України (у редакції Закону України від 05.10.2016 року) та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що позивачем у справі є суб'єктом владних повноважень (т. 1, а.с. 238-242).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.03.2018 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (т. 1 ,а.с. 247-248). В зв'язку з тим, що відповідач в справі не отримував судову кореспонденцію судові засідання в справі неодноразово відкладалися, в тому числі для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача (АДРЕСА_3 (т. 2, а.с. 8)).

В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (т. 2, а.с. 69). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги та заперечень на неї.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що докази, наявні в матеріалах справи, належним чином підтверджують факт здійснення самовільної реконструкції балкону шляхом будівництва прибудови із захопленням земель територіальної громади м. Одеси. Крім того, апелянт вказує на те, що земельна ділянка, на якій знаходиться самочинна будова, відповідачу у користування чи власність Одеською міською радою не надавалась. Тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 1, а.с. 91-97).

Позиція апеляційного суду по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2014 року, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, дата державної реєстрації - 22.02.2013 року, підстава виникнення права власності - договір дарування (т. 1, а.с. 17). Вказане також підтверджується Свідоцтвом про право власності на зазначену квартиру від 02.09.2014 року, індексний номер 26277471 (т. 1, а.с. 41).

Відповідно до акту головного спеціаліста відділу благоустрою території Київської районної адміністрації, головного спеціаліста сектору архітектури Київського району управління архітектури та містобудування та головного державного інспектора інспекційного відділу № 1 м. Одеси інспекції ДАБК в Одеській області власником квартири АДРЕСА_1 проводяться роботи з прибудови балкону (т. 1, а.с. 12). Старшим майстром дільниці № 4 КП «ЖКС «Чорноморський» було подано доповідну про здійснення ОСОБА_2 будівництва прибудови без дозвільних документів (т. 1, а.с. 13). 30.04.2014 року листом КП «ЖКС «Чорноморський» № 570 було повідомлено заступника голови Київської районної адміністрації Єріну О.А. про виявлені випадки самовільного зайняття земельних ділянок та самовільного будівництва у районі станом на 30.04.2014 року, зокрема ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 14). Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 479 від 22.02.2014 року було зобов'язано ОСОБА_2 привести самочинну реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту (т. 1, а.с. 9). Листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради № 01-11/1419 від 29.05.2014 року, повідомлено, що Управління не видавало вихідних даних на розробку проекту реконструкції квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 11). Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області № 01/12-7349 від 27.06.2014 року було повідомлено, що звернення до Інспекції щодо набуття права на виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 не надходили (т. 1, а.с. 10).Також в матеріалах справи міститься фототаблиця будинку АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 15-16).

08.07.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та виявлено порушення, вчинене ОСОБА_2, а саме здійснення ним прибудови до квартири без дозвільних документів. Згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-16:13 «Визначення класу наслідків та категорії складності об'єктів будівництва» даний об'єкт слід віднести до ІІІ-ї категорії складності (т 1, а.с. 78). 08.07.2014 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було складено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил стосовно ОСОБА_2 щодо здійснення ним реконструкції квартири АДРЕСА_1, строк усунення порушень - 07.09.2014 рік (т. 1, а.с. 43). 08.07.2014 року було складено Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в зв'язку з порушенням останнім ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (здійснення прибудови до квартири без дозвільних документів (т. 1, а.с. 74-75). 15.07.2014 року було складено постанову № 339 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП, та накладено на нього штраф в розмірі 8 500 грн (т. 1, а.с. 77). В матеріалах справи міститься фотофіксація проведеної реконструкції (т. 1, а.с. 162).

Відповідно до Технічного паспорту квартири АДРЕСА_1, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 30.09.2004 року, вказана квартира складається із однієї жилої кімнати площею 17,3 кв.м., загальна площа - 33,3 кв.м (т. 1, а.с. 18-20). Згідно з Технічним паспортом від 13.08.2014 року квартири АДРЕСА_1, вказана квартира складається з однієї кімнати житлова площа 27,4 кв.м., кухня 17.3 кв.м., загальна площа 52,3 кв.м. (т. 1, а.с. 79-80). Тобто, з наведеного слідує, що відповідачем ОСОБА_2 дійсно проводилась реконструкція квартири АДРЕСА_1, що власне підтверджується вище наведеними документами, та відомостями з технічних паспортів квартири (з 2004 року загальна площа квартири збільшилась з 33.3 кв.м. до 52,3 кв.м.).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи, крім іншого, міститься Декларація про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 44 - реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1 від 11.08.2014 року, замовник - ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 61-63). Разом з тим, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року в справі № 815/5046/15, було задоволено адміністративний позов Одеської міської ради до Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_2, та скасовано реєстрацію зазначеної декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.08.2014 року за № ОД 44 щодо об'єкта будівництва «Реконструкція квартири без зміни геометричних розмірів, за адресою: АДРЕСА_1», заявником за яким визначено ОСОБА_2 Постанова від 08.10.2015 року набрала законної сили 09.02.2016 року, що підтверджується відповідним листом Одеського окружного адміністративного суду, який міститься в матеріалах справи. Вказаною постановою було встановлено, що декларація № ОД 44 від 11.08.2014 року містить відомості, які мають ознаки недостовірності внесених даних в декларацію про готовність, а саме реконструкція здійснена зі зміною геометричних розмірів на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без документа, який надає право виконувати будівельні роботи, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом (т. 1, а.с. 143, 146-150, 159). Таким чином, дозвільний документ щодо прийняття в експлуатацію проведеної реконструкції був скасований, документи на дозвіл проведення реконструкції та здійснення будівельних робіт в матеріалах справи не містяться та суду апеляційної інстанції не надавались.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту. Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проекту відповідно до укладеного договору на розроблення проекту цього об'єкта архітектури.

За ч. 1 ст. 9 вказаного Закону будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 28 Закону власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані: утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства; отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури; у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку; зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, та паспорт об'єкта, та передавати цю документацію новому власнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Відмова у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видачі сертифіката надається замовнику в письмовому вигляді у строк, передбачений для реєстрації декларації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Згідно ст. 39-1 зазначеного Закону та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як було вище зазначено після проведення перевірки Інспекцією було встановлено, що рівень виконаних робіт з реконструкції спірного об'єкта - ІІІ-ї категорії складності. В матеріалах справи міститься відповідна декларація про готовність до експлуатації -реконструкції квартири без зміни геометричних розмірів, яка, однак, була скасована судом адміністративної юрисдикції з мотивів того, що реконструкція була здійснена зі зміною геометричних розмірів на земельній ділянці. Інших декларацій чи відомостей про те, що об'єкт реконструкції був належним чином введений до експлуатації після скасування вказаної декларації від 11.08.2014 року в матеріалах справи не міститься та суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, оскільки за обставинами даної справи враховуючи вище наведені докази, які містяться в матеріалах справи, було встановлено, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво без відповідних дозвільних документів, декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 11.08.2014 року за № ОД 44 в процесі розгляду справи в судах вищих інстанцій була скасована, а об'єкт реконструкції не був у встановленому законом порядку введений в експлуатацію, апеляційний суд прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог Одеської міської ради.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Одеської міської ради - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 30.09.2004 року, шляхом знесення самочинно добудованої прибудови.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Одеської міської ради (УДК в Одеські області, МФО 828011, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судовий збір за подання до суду позову в розмірі 243,60 грн та судовий збір в розмірі 364,60 грн за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

13.12.2018 року м. Одеса