22-ц/775/570/2018(м)
У Х В А Л А

08 серпня 2018 року Єдиний унікальний номер 237/557/18

Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі

клопотання представника відповідача - Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України - Тичиніна Ярослава Дмитровича про зупинення провадження у справі,

В с т а н о в и в:

В провадженні Апеляційного суду Донецької області заходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої терористичним актом за апеляційною скаргою Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, в інтересах якого діє Тичинін Я.Д., на рішення Мар'їнського районного суду Донецької області від 16 травня 2018 року.

В ході розгляду справи апеляційним судом представником відповідача - Держава Україна, в особі Кабінету Міністрів України, в інтересах якого діє Тичинін Я.Д. заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду судового рішення у справі № 757/61954/16-ц на підставі п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що у даній справі і справі, яка розглядається Верховним Судом, тотожні об'єкт, предмет правового регулювання, умови застосування правових норм та суб'єктивний склад учасників відносин.

Заслухавши заявлене клопотання, заперчення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п.14 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Підстави для передачі справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду визначені ст.403 ЦПК України. Згідно якої, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, якщо вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, передає справу на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.4 ст.404 ЦПК України про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч.ч. 1-4 ст.403 ЦПК України, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч.ч. 5, 6 ст.403 цього Кодексу.

З ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року справа № 757/61954/16-ц у справі за позовом ОСОБА_6 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, треті особи: ОСОБА_7, Служба безпеки України, адміністрація Державної прикордонної служби України, Донецька обласна державна адміністрація, Донецька обласна військово-цивільна адміністрація, Міністерство юстиції України, Управління державної охорони України, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про відшкодування майнової і моральної шкоди, на яку посилається представник відповідача, вбачається що за наслідками розгляду у попередньому судовому засіданні, призначена до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи (ч.5 ст.401 ЦПК України).

Будь-яких даних про те, що у справі № 757/61954/16-ц касаційним судом приймалось рішення про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду в порядку ст.404 ЦПК України, з викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене вище, призначення касаційним судом справи до судового розгляду, без вирішення питання в порядку ст.404 ЦПК України про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду, не є підставою зупинення провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, як доступ до суду. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення ЕСПЛ 2002-ІІ у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25).

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

У х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача Держави Україна, в особі Кабінету Міністрів України - Тичиніна Ярослава Дмитровича про зупинення провадження у справі, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: