Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі головуючої судді Архипенко А.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа Державній нотаріус Попаснянської державної нотаріальної контори,-

в с т а н о в и в :

Заявник через свого представника, звернулась до суду з дійсною заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім*єю на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2011 року.

В поданій заяві заявниця вказала, що ОСОБА_3 була її матерю. Оскільки, її мати була вже у віці, потребувала допомоги, та не мала можливості утримувати сама будинок, то починаючи з травня 1999 року заявниця стала проживати разом зі своєю матір*ю ОСОБА_3 за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(колишня Куйбишева) буд.203.

При цьому 06 травня 1999 року мати заявниці, шляхом оформлення договору дарування, подарувала заявниці належний їй на праві власності будинок за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(колишня Куйбишева) буд.203. З того ж часу, заявник стала власником цього будинку, та так і залишилася там проживати разом зі своєю матерю, та своєю сімєю, але залишилася зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1(колишня Леніна)АДРЕСА_1.

Проживаючи разом вона разом зі своєю матерю вели спільне господарство по будинку, разом харчувалися, вели спільно витрати на продукти харчування і на утримання будинку. Тобто починаючи з 1999 року вона та її мати фактично проживали однією сім'єю.

25 жовтня 2011 року ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкоємне майно, а саме земельна ділянка площею 0,0978 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будов, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(колишня Куйбишева) буд.203.

У лютому 2018 року заявник зверталася до державного нотаріуса Попаснянської державної нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та той підставі, що заявниця на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована окремо від своїй матері та не надала документів які б підтверджували факт її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3

В звязку із викладеними обставинами, для підтвердження факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 заявник в поданій заяві просить суд встановити факт, що вона, ОСОБА_2, громадянка України, мешкала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2011 року за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(колишня Куйбишева) буд.203, з травня 1999 року по 25.11.2011 року, тобто на час відкриття спадщини.

Заявник у судове засідання не зявилась, до початку підготовчого судового засідання надала заяву де просила суд задовольнити подану заяву та розглянути справу у її відсутність.

Представник заявника у судове засідання не зявився, також просив до початку підготовчого судового засідання, задовольнити подану заяву та розглянути справу у його відсутність.

Зацікавлена особа державній нотаріус Попаснянської державної нотаріальної контори була належним чином повідомлена про підготовче судове засідання, даної справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, щодо поданої заяви не заперечував.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню.

Предметом даного судового розгляду являється вимога особи про встановлення факту, що має юридичне значення, який породжує для заявника юридичні наслідки, а саме: визнання факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що буде являтися підставою для виникнення у заявника права на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Порядок щодо вирішення заявлених вимог регулюється наступними нормативно-правовими актами:

Відповідно до положень ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту проживання однією сім*єю заявника та спадкодавця, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються, якщо, згідно із законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і якщо встановлення факту не повязується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. А згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. При цьому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. А згідно вимог ст.1261 ЦК України «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, (тобто у продовж 6-ти місяців) він не заявив про відмову від неї.

Згідно копії паспорта ( а.с.5) ОСОБА_2 народилась 20 серпня 1958 року.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.7) ОСОБА_2 народилась від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та дівоче прізвище її було ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу(а.с.8) ОСОБА_2 22 вересня 1979 року укладала шлюбу зі ОСОБА_5 у звязку з чим змінила прізвище зі ОСОБА_5 на ОСОБА_2. Тобто ОСОБА_3 була матерю ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ( а.с.4) ОСОБА_3 померла 25 жовтня 2011 року в м.Попасна Попаснянського району Луганської області.

Згідно договору дарування (а.с.9) від 06 травня 1999 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 Іванівнижитловий будинок за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(Куйбишева) 203.

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(Куйбишева) 203, (а.с.10) вона належить на праві власності померлої ОСОБА_3. Тобто є спадкоємним майном.

Як вбачається з акту депутата Попаснянської міської ради, а.с.11)складеного у присутності сусідів ОСОБА_2 дійсно на момент смерті ОСОБА_3, яка померла 25.10.2011 року, мешкали разом за адресою: за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Грушевського(Куйбишева) буд.203, з 1999 року та вели спільне господарство.

Згідно довідки виконавчого комітетуПопаснянської міської ради №1288 від 30.03.2018 року,(а.с.12) на час смерті ОСОБА_3, яка померла 25.10.2011 року, її донька ОСОБА_2 фактично проживав разом з нею без реєстрації.

Аналізуючи наведені письмові матеріали, суд вважає, що дійсно факт того, що заявниця ОСОБА_2 та померла ОСОБА_3 мешкали разом на час відкриття спадщини 25.10.2011 року, був доведений заявницею, тому що під час спільного проживання заявниця та померла були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, тобто складали сімю в розумінні ст.3 Сімейного Кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт того, що заявниця та померла ОСОБА_3 мешкали разом на час відкриття спадщини - породжує виникнення права у заявника на спадкування, та отримання свідоцтва про право на спадщину, як у особи, що є спадкоємцем першої черги, яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і при цьому немає спору про право, так як інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

За таких обставин заявлені вимоги знайшли підтвердження в суді, доведені у судовому засіданні і тому подана заява підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 3 Сімейного Кодексу України, Керуючись ст.ст.10,12,13,76,247,258,259,263-265,268,273,294,315,319,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зацікавлена особа державний нотаріус Попаснянської державної нотаріальної контори - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2011 року, за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул.Грушевського(колишня Куйбишева), буд.203, з травня 1999 року по 25.10. 2011 року, тобто на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Архипенко