Справа №295/4931/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Поліщук К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_1,

за участю представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Богунський районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи КП «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради, Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи КП «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради, Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог вказав, що на підставі ордера на житлове приміщення серія АЖ № 013286 від 19.07.1991 р. він проживає разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4, 30.07.1956 р. н. у квартирі АДРЕСА_1. Також у квартирі зареєстрований але не проживає з 2009 р. їх син, відповідач по справі ОСОБА_1, 21.11.1974 р. н.

На час направлення позову до суду, він є фактичним наймачем квартири АДРЕСА_1, особисто здійснює вci зобов'язання i витрати по її утриманню та оплаті комунальних послуг. Перешкод у користуванні даною квартирою він відповідачу не чинив, проте, відповідач добровільно відсутній за її місцем реєстрації i відповідно жилим приміщенням не користується, не оплачує комунальні послуги та участі в утриманні житла в належному технічному та санітарному стані не приймає. Він зверталася до КП «ВЖРЕП № 6» iз заявою про знято відповідача з реєстрації та припинити на нього нарахування квартирної плати, але йому заявили, що не мають для цього підстав, відповідно, він вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів.

Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення позовних вимог та в обгрунтування своєї позиції вказав, що позивач являється його батьком. У квартирі АДРЕСА_1 він прописаний з 11.10.1991 р. разом з батьками. Протягом чотирьох років він відбував покарання у місцях позбавлення волі. Після звільнення з батьком склалися напружені стосунки і він був змушений проживати зі своєю цивільною дружиною на зємній квартирі за адресою: м. Житомир пров. Красний буд. 45 «а» кв. 6. Під час проживання у нього народилася донька. Він згоден виписатися з квартири як що батько, позивач пропише у квартирі свою онуку, його малолітню доньку.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 близько пятнадцяти років. Позивача знає на протязі всього часу проживання. Знала також їх сина, ОСОБА_1, який не проживає у квартирі з 2009 року.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_6 (а. с. 32-36).

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідач рішення по справі поклав на розсуд суду.

Судом встановлено.

Згідно ордера на житлове приміщення серія АЖ № 013286 від 19.07.1991 р. у квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_7. (а. с. 5)

Згідно довідки КП «ВЖРЕП № 6» в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1. (а. с. 6)

Згідно акту від 16.05.2018 р., підписаного паспортистом КП «ВЖРЕП № 6» ОСОБА_8, юристом Булас Р.О., майстром технічної дільниці ОСОБА_9 та мешканцями будинку ОСОБА_10, ОСОБА_5 свідчить, що ОСОБА_1, 21.11.1974 р. н. зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.10.1991 року але не проживає з березня 2009 року по час надання довідки. (а. с. 21).

Згідно ст. 64 ЖК України члени сімї наймача користуються на рівні з наймачем усіма правами і несу обов'язки, пов'язані з договором найму.

На підставі ст.65 ЖК України, особи які вселилися до наймача жилого приміщення у встановленому законом порядку, набуваю рівного права користування жилим приміщенням.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод передбачених законами або підставою для їх обмеження.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд, керуючись принципами законності та справедливості вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з того, що незважаючи на те що відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з березня 2009 року по час розгляду справи у суді, так як у нього склалися недоброзичливі відносини з батьком, позивачем по справі, і щоб не напружувати відносини він змушений мешкати окремо але задовольнивши позовні вимоги, суд тим самим обмежить право відповідача на користування вказаним житловим приміщення та можливість участі у приватизації квартири.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. ст. 64, 65,106 Житлового кодексу України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Пленум Верховного Суду України №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» та керуючись ст. ст. 10, 12, 15, 265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи КП «ВЖРЕП № 6» Житомирської міської ради, Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомир протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомир І.Г. Перекупка