Справа №484/2174/18
Провадження №2/484/1106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Пиватбанк", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Первомайський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 року позивач звернувся з позовом про визнання виконавчих написів, вичнених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3№ 5816 від 22.10.2015 року та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 7783 від 12.07.2017 року такими, що не підлягають виконанню.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про стягнення грошових коштів у сумі 87 278 (вісімдесят сім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 79 коп. з Позивача, які є боргом за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року, укладеним між ним та ПАТ КБ "Пиватбанк". 22.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ "Пиватбанк" з Позивача не сплачену в строк за Кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року суму в розмірі 119890, 81 гривень.

На підставі виконавчих написів нотаріусів, які оспорюються за даним позовом, Первомайським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області були відкриті 2 виконавчих провадження, а саме: №50467982 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 87 278грн. 79 коп. №54958119 про стягнення позивача заборгованості в розмірі 119890 грн. 81 коп.

Вказаний виконавчі написи нотаріусів, на думку позивача, є таким що не підлягають виконанню, оскільки виконавчий напис виданий у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Позивач також зазначає, що спростовує безспірність існування заборгованості боржника та її розміру той факт, що ПАТ КБ «Приватбанк» зверталось до ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з останнього на їх користь заборгованості за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року в розмірі 40540 грн. 65 коп., яка ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року була залишена без розгляду. Вказана ухвала суду відповідачем не оскаржувалась. До того ж, Позивач виконував умови кредитного договору, та сплатив кошти банку за кредитим договором, що підвтерджується копіями квитанцій. У розрахунку, що додавався до зазначеного вище позову, Відповідач не зазначив, що Позивач проводив виплати банку по крединому договору.

Таким чином стосовно нього нотаріусом не могло і не може бути виконані виконавчі написи, оскільки наявність справи у суді про стягнення заборгованості виключає безспірність вимог кредитора та унеможливлює вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Разом з тим, позивачем в обґрунтування своїх вимог зазначено, що відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у даному виконавчих написах зазначено заборгованість, яка виникла в період з 11.11.2005р. по 12.10.2015р. та з 11.11.2005р. по 16.06.2017р., що значно перевищує трирічний термін визначений законодавством та підтверджує те, що розмір заборгованості є спірним.

Крім того, позивач зазначає, що за виконавчими написами різних приватних нотаріусів з нього двічі стягнуто грошові кошти за Кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року в розмірі 87 278,79 грн та 119890,81 грн., що є порушенням норм статті 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, останній надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач повторно у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та заперечень не надав.

У судове засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність.

У судове засідання третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. До заяви долучено її пояснення на позов, згідно яких вона пояснила, що під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Крім того, коли законом чи договором передбачена сплата боржником кредитору процентів, комісії, неустойки (штрафів, пені) та/або інших додаткових платежів, розмір заборгованості боржника періодично змінюється з кожним випадком донарахування цих платежів до основної суми заборгованості, внаслідок чого у ті ж моменти відбувається відповідне оновлення (збільшення чи зменшення у грошовому виразі) права кредитора. У такому разі відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може змінюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором тому ж боржнику за тим же правочином. Враховуючи наведені у цих поясненнях доводи, ОСОБА_3 не вбачає необхідності надавати ще якісь докази по справі, та просить прийняти справедливе рішення з урахуванням цих пояснень.

У судове засідання представник третої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Первомайський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №NKPOSE00001848.

22.10.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про стягнення грошових коштів у сумі 87 278 (вісімдесят сім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 79 коп. з Позивача, які є боргом за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року, укладеним між ним та ПАТ КБ "Пиватбанк". 22.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ "Пиватбанк" з Позивача не сплачену в строк за Кредитним договором № NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року суму в розмірі 119890, 81 гривень.

11.04.2018 р. старшим державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було повідомлено, що відкрито 06.09.2017 року 2 виконавчих провадження про стягнення заборгованості з Позивача на підставі оскаржуваних виконавчих написів, а саме: №50467982 - в розмірі 83927,04 грн. та №54958119 - в розмірі 119890 грн. 81 коп.

Відповідно до доказів, які були надані представником позивача було встановлено, що питання про стягнення заборгованості за кредитним договором № NKPOSE00001848 від 11.11.2005 рокурозглядалося Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у справі № 1421/6457/12 р. провадження № 2/1421/2121/12р. Згідно з ухвалою суду від 28.03.2013 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» зверталось до ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з останнього на їх користь заборгованості за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року в розмірі 40540 грн. 65 коп.залишений без розгляду в звязку з повторною неявкою представника позивача у судове засідання. Вказана ухвала позивачем не оскаржувалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленихзаконом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок) передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно підпунктів 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Порядку Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем . Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до пункту 1постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 рокудля одержання виконавчого напису подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що, в порушення вищевказаних норм, відповідачем, при зверненні до нотаріуса для одержання виконавчого напису, не було надано оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору № NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 5 липня 2017 року № 754/9711/14-ц, яка згідно зіст. 417 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Зокрема, спростовує безспірність існування заборгованості боржника та її розміру той факт, що ПАТ КБ "Приватбанк" зверталось до ОСОБА_1 із позовною заявою про стягнення з останнього на їх користь заборгованості за кредитним договором № NKPOSE00001848 від 11.11.2005 рокув розмірі в розмірі 40540 грн. 65 коп., яка ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року була залишена без розгляду.

Вказана ухвала суду відповідачем не оскаржувалась.

Також, відповідно до розрахунку заборгованості, який відповідач надав нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису вбачається, що має місце збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами за договором NKPOSE00001848 від 11.11.2005 року в період з 11.11.2005р. по 16.06.2017р. та нарахування процентів на прострочену заборгованість за підвищеною процентною ставкою. Крім того, в період з 11.11.2005р. по 16.06.2017р. відсоткова ставка також неодноразово змінювалась. Доказів правомірності застосування таких процентних ставок, обґрунтування їх розміру матеріали справи не містять. Неправильний розрахунок розміру процентів за користування кредитом прямо впливає на розмір заборгованості.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №5816 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» не сплачену заборгованість за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11 листопада 2005 року за девять років одинадцять місяців один день, а саме з 11.11.2005 року по 12.10.2015 року, в сумі 87 278, 79 гривень.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за №7783 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» не сплачену заборгованість за кредитним договором №NKPOSE00001848 від 11 листопада 2005 року, а саме за 4235 днів з 11.11.2005 року по 16.06.2017 року, в сумі 119890, 81 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюєтьсчя з дня складання повного судового рішення.

Суддя: