Справа № 710/459/18
Провадження № 2/710/393/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Цяпкало Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом Шполянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2018 до Шполянського районного суду надійшла позовна заява від Шполянської районної державної адміністрації як органу опіки і піклування в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якій позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 ОСОБА_2 з урахуванням вимог чинного законодавства України, однієї третини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей, передати органу опіки і піклування Шполянської районної державної адміністрації малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, для подальшого їх влаштування.

ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_3 була засуджена 13.02.2013 Шполянським районним судом Черкаської області за ст.ст. ч.2, 185, ч.2, 71, 75 КК України до 5 років З місяців позбавлення волі. Відбувала покарання у ДУ "Чорноморська виправна колонія (№74) з 22.04.2013 по 22.03.2017. Відповідно до розпорядження Шполянської районної державної адміністрації від 09.07.2014 № 191, ОСОБА_2 набув статус дитини, позбавленої батьківського піклування (батько - ОСОБА_5, записаний відповідно до с.1 ст. 135 СКУ витяг з Державного реєстру про народження дитини від 12.06.13, серія НОМЕР_2); мати - ОСОБА_3, засуджена за ч.2 ст.185 КК України (вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2013 справа № 1-кп/710/22/2013, лист управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області від 26.06.2014 №17-4626). Розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації від 20.08.2014 № 288 ОСОБА_2 був влаштований на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1. Прийомні батьки займаються здоров'ям, оздоровленням, навчанням ОСОБА_2, прояви асоціальної поведінки відсутні. Прийомні батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що біологічна мати ОСОБА_3 не приїжджала та листи не писала (у 2014 році написала 2 листа), дитину не відвідувала, не телефонувала та не цікавилася здоров'ям. Відповідно до розпорядження Шполянської районної адміністрації від 05.06.2015 № 198, ОСОБА_1 набула статус дитини, позбавленої батьківського піклування (батько - ОСОБА_9, записаний відповідно до ч.1 ст.135 СКУ витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 05.06.2015 № 5); мати ОСОБА_3, засуджена за ч.2 ст.185 КК України (вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2013 справа № 710/511/13-к провадження №1-кп/710/22/2013, лист управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області від 26.06.2014 №17-4626). Розпорядженням Савранської районної державної адміністрації Одеської області від 18.09.2015 № 248/А-2015 ОСОБА_1 була влаштована під опіку до ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: с. Вільшанки Савранського району Одеської області. ОСОБА_10 повідомила, що біологічний мати не з'являлась та не проявляла материнську турботу (повідомлення від 19.03.2018). 22.03.2017 ОСОБА_3 звільнена з установи згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 14.03.2017 на п підставі с. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці. Після звільнення ОСОБА_3 переїхала за місцем своєї реєстрації (довідка ДУ "Чорноморська виправна колонія (№74)" від 12.01.2018). До служби у справах дітей Шполянської районної державної адміністрації не зверталася та про своє звільнення не повідомляла. ОСОБА_3 за місцем проживанням зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя. Зловживає спиртними напоями. За фактичним місцем реєстрації не проживає. Умов для розвитку і навчання дітей не створила, про що свідчать факти частих змін проживання (на даний час проживає у різних співмешканців). ОСОБА_3 у 2011 році була позбавлена батьківських прав відносно своєї старшої доньки ОСОБА_11, (рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 31.10.2011, справа № 2- 1212/11). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шполянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 23.03.2018 (протокол №4), яка діє на підставі типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2008 №866, відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи інтереси дітей, комісія прийняла рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 На засідання комісії ОСОБА_3 не з'явилася, про що було повідомлена. Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, З ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків. ОСОБА_3 не виконує вимог чинного законодавства. Діючи в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою визначення правового статусу дітей, забезпечення захисту їх прав та інтересів, орган опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно її двох малолітніх дітей.

В судове засідання представник Шполянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки не надав, відзив на позов до суду не надходив.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 22.05.2018 відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 4954, батьками дитини є ОСОБА_9 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08.06.2013, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі (а.с.6).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 38, батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 18.03.2008, виданим відділо державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.7).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, засуджена за ч. 2 с. 185 КК України (вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2013 справа № 1-кп/710/22/201) до 5 років 3 місяців позбавлення волі (а.с. 11). Відбувала покарання у ДУ "Чорноморська виправна колонія (№74)" з 22.04.2013 по 22.03.2017. 22.03.2017 ОСОБА_3 звільнена з установи згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 14.03.2017 на підставі с. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці. Після звільнення ОСОБА_3 мала намір проживати за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується повідомленням начальника «Чорноморської виправної колонії №74» Державної установи МЮУ Панасюка В.М. від 12.01.2018 та повідомленням заступника начальника Управління державної пенітенціарної служби України в Одеській області Слободянюка О.П. від 26.06.2014 №17-4626 (а.с. 8,12).

Згідно з розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області «Про надання ОСОБА_2 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» від 09.07.2014 малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю м. Шпола Черкаської області було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13).

Відповідно до розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області «Про влаштування ОСОБА_2 на виховання та спільне проживання до прийомної сім'ї ОСОБА_7 та ОСОБА_8.» від 20.08.2014, №288, ОСОБА_2 було влаштувати з 20 серпня 2014 у прийомну сім'ю на базі родини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 на виховання та спільне проживання (а.с. 14).

Згідно з Висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 21.12.2017, виданим Шполянською центральною районною лікарнею ОСОБА_2 відстає в фізичному розвитку, захворювань, які можуть бути викликані несприятливими соціально-побутовими умовами у дитини немає. В червні та листопаді 2017 року ОСОБА_2 оздоровлювався в дитячих таборах (а.с. 16-17).

Відповідно до Інформації про стан утримання, навчання та виховання дитини, яка охоплена сімейними формами виховання (опіка, піклування, прийомна сім'я, дитячий будинок сімейного типу), наданої Сигнаївським НВК «ДНЗ ЗОШ I-III ст.» 22.12.2017, в якому виховується ОСОБА_2, учень відвідує навчальний заклад систематично, зовнішній вигляд охайний. Дитина забезпечена усім необхідним шкільним приладдям та іншими речами. Стосунки дитини з опікунами доброзичливі, фізичного та психологічного насильства над дитиною немає (а.с. 18).

Згідно з інформацією, наданою Шполянським ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області 27.12.2017, ОСОБА_2 не перебував на обліку у КМСД Шполянського ВП ГУНП України в Черкаській області, правопорушення ОСОБА_2 не здійснювались, прояви асоціальної поведінки у дитини відсутні (а.с. 19).

Відповідно до Довідки, виданої начальником Чорноморської виправної колонії Управління пенітенціарної служби України в Одеській області Кожухарем С.Л. від 12.05.2015, відбуваючи покарання у Чорноморській виправній колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину (ОСОБА_1), яка перебуває у Будинку дитини при установі (а.с. 22).

Згідно з розпорядженням Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області «Про надання ОСОБА_1 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» від 05.06.2015 малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці АДРЕСА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 21).

Відповідно до Розпорядження Савранської районної державної адміністрації від 18.09.2015 «Про призначення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2» було ризначено ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та покладено персональну відповідальність на ОСОБА_10 за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток зазначеної дитини (а.с. 23).

Згідно з Висновком про стан утримання, навчання та виховання дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за 2016 рік Служби у справах дітей Савранської районної державної адміністрації Одеської області - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, з 05.06.2015. ОСОБА_1 перебуває під опікою жительки с. Вільшанка, Савранського району, Одеської області ОСОБА_10 з 18.09.2015. Дівчинка з 2016 року відвідує дитячий дошкільний заклад. Опікун забезпечує дитину всім необхідним для всебічного розвитку. ОСОБА_10 багато часу та уваги приділяє підопічній дитині, доклала багато зусиль, щоб ОСОБА_1 наздогнала однолітків у розвитку. Дівчинка легко йде на контакт як з дітьми, так і з дорослими. Стан здоров'я дитини задовільний. На «Д» обліку не стоїть. За медичною допомогою протягом року не зверталась. Профілактичні медичні огляди проходила двічі на рік. Опікун дотримується всіх рекомендацій лікарів. Фізичний розвиток дитини згідно віку. Опікун отримує кошти державної соціальної допомоги на підопічну дитину, які використовує за призначенням. Стосунки в сім'ї доброзичливі. Дівчинка оточена любов'ю та турботою з боку опікуна - ОСОБА_10 та її чоловіка - ОСОБА_12. Обов'язки опікуна гр. ОСОБА_10 виконує добре. Права та інтереси дитини, позбавленої батьківського піклування - ОСОБА_1 в сім'ї опікуна не порушуються (а.с. 24).

Відповідно до повідомлення ОСОБА_8, прийомної матері ОСОБА_2, від 13.03.2018 біологічна мати ОСОБА_3 не приїжджалау, дитину не відвідувала, не телефонувала та не цікавилася здоров'ям дитини. В 2014 році написала 2 листа з місця позбавлення волі (а.с. 25).

Відповідно до повідомлення ОСОБА_10, прийомної матері ОСОБА_1, від 19.03.2018 біологічна мати ОСОБА_3 не приїжджалау, дитину не відвідувала, не телефонувала та не цікавилася здоров'ям дитини. В 2014 році написала 2 листа з місця позбавлення волі (а.с. 26).

Згідно з Характеристикою ОТГ Шполянської міської ради на гр.. ОСОБА_3, за місцем проживанням гр. ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони. Веде аморальний спосіб життя. Притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Перебувала в місцях позбавленні волі. Була позбавлена батьківських прав. Життям вулиці не займається . Зловживає спиртними напоями (а.с. 28).

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 23.03.2018 №4 «Про подачу до Шполянського районного суду документів щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлена батьківських прав ОСОБА_3.» було вирішено підготувати необхідний пакет документів, позовну заяву, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 29).

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідача від виконання його обов'язку по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). В

Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII).

Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року).

З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61).

Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97).

Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров'я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, відповідач відзив не надав, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, з метою захисту прав і інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01.07.2018 становить 1559 грн., від 6 до 18 років - 1944 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття старшої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 щомісячно.

Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1406,60 грн. на користь держави.

На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженку м. Шпола, Черкаської області, мешканку АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Шполянським РСУДМС України в Черкаській області 14.12.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки м. Шпола, Черкаської області, мешканки АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Шполянським РСУДМС України в Черкаській області 14.12.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття старшої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 щомісячно.

Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дитину.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 12.04.2018.

Рішення в частині стягнення з відповідачів аліментів за один місяць в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженки м. Шпола, Черкаської області, мешканки АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Шполянським РСУДМС України в Черкаській області 14.12.2012, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані суду не відомі, судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання до Шполянського районного суду Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Суддя Н.П. Побережна