АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1841/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 49 Орендарчук М.П. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року . м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Орендарчука М.П., у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В червні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, 14 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Умані та Уманського районного Управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 553.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач зазначає, що 25 грудня 2017 року сумісне проживання з відповідачем ОСОБА_5 припинено, поскільки відповідач виявив подружню невірність, яка супроводжувалась негідною поведінкою в сім'ї, а також застосовував фізичне насильство.

Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з позивачем.

Майновий спір між сторонами відсутній. Збереження сім'ї також не можливе.

З таких підстав ОСОБА_6 просила суд розірвати шлюб, між нею та ОСОБА_5, який зареєстрований 14 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Умані та Уманського районного Управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 553.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Ухвалено розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який зареєстрований 14 вересня 2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Умані та Уманського районного Управління юстиції у Черкаській області.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати як незаконне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом неповно з'ясовано обставини справи. Так, задовольняючи позов, суд виходив із того, що обґрунтування позовних вимог та додані до позову документи, на переконання суду слугують беззаперечною підставою для задоволення позову. Проте суд не врахував зазначені доводи, викладені в запереченні відповідача, що на переконання відповідача подальше збереження сім'ї можливе. Наданий судом місячний строк для примирення є недостатнім для примирення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах:

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 14 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Умані та Уманського районного Управління юстиції у Черкаській області, актовий запис 553 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Основоположною засадою шлюбу є добровільність згоди подружжя жити однією сім'єю.

Частиною 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Можливість припинення шлюбу є виявом принципу його вільності та рівності подружжя, закріпленого у ст. 51 Конституції. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на вільних та добровільних засадах, ніхто не може бути примушений до збе¬реження подружніх відносин, якщо втрачена їх основа.

Статтею 111 Сімейного кодексу України передбачено, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

При цьому вказана норма є диспозитивною, що підкреслюється у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", в якій зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком. При цьому суд має уникати формалізму та не надавати строку на примирення у випадку виявлення обставин або фактів, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2018 року надавався сторонам строк на примирення до 10 вересня 2018 року.

В судове засідання призначене на 10 вересня 2018 року сторони не з'явилися і розгляд справи було відкладено. Крім того, від позивача 21 вересня 2018 року надійшла заява про слухання справи у її відсутність і підтримує вимоги заявлені в позовній заяві.

Крім того, вбачається, що справа у суді перебувала з червня 2018 року , тому у сторін по справі був час на примирення.

Також, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, безпідставними є посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що наданий судом строк в один місяць є недостатнім для примирення, а рішення про розірвання шлюбу є передчасним, оскільки сторони мали достатньо часу з червня 2018 року ( з дня подачі позову до суду) по вересень 2018 року для примирення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, є необґрунтованими безпідставними, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи повно та всебічно дослідив обставини справи, взяв до уваги право позивача на свободу укладення шлюбу, врахував інтереси неповнолітніх дітей, надавши достатню оцінку правовідносинам, що виникли в даному випадку.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 112 СК України, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу, оскільки спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Решта доводів апеляційної скарги не є суттєвими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2018 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: