Справа №752/9782/18
Провадження № 2/752/4538/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.11.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у спрощеному провадженні розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 04.03.2010 р. кредитним договором Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правилам надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку.

Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Однак, відповідач не виконує свої зобов»язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 року має прострочену заборгованість в сумі 12 897,70 гривень.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Банку на підставі наявних доказів.

Відповідач у встановлений строк відзив або заяви про розгляд справи за участю сторін до суду не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 04.03.2010 р. кредитним договором Банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правилам надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.6.6. Умов та правил надання банківських послугу, у разі невиконання зобов'язань за Договором, Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду Банку.

Відповідно до п.6.9 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 зобов'язалася у разі виникнення заборгованості за картрахунком у результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках погашати заборгованість протягом 30 днів з дня її виникнення.

Відповідно до п.5.5.1 Правил користування кредитною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і Овердрафтом) боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію.

Відповідач належним чином не виконала свої зобов»язання за Кредитним договором.

Як вбачається з наданого суду позивачем розрахунку, станом на 30.04.2018 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 12 897,70 гривень, з яких:

-338,10 гривень - заборгованість за кредитом;

-7 706,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3 762,54 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, передбачені пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг;

-500 гривень - штраф (фіксована частина);

-590,37 гривень - штраф (процентна складова).

Відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до п.5.7 Правил користування кредитною карткою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником свої боргових зобов'язань та інших обов'язків за Договором.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісією за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та в розмірі 590,37 гривень - штраф (процентна складова), виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідачів цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов»язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст.61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, пропорційно до задоволених вимог ( 91,5%).

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, , рах.№3111) заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 807 (одинадцять тисяч вісімсот сім) гривень 33 копійки, яка складається із: заборгованості за кредитом - 338,10 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 706,69 гривень, заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом - 3 762,54 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, , рах.№3111) судовий збір в сумі 1 613 (одна тисяча шістсот тринадцять) гривень 04 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя