Справа № 713/1623/18
Провадження №2/713/627/18
РІШЕННЯ

іменем України

17.12.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах недієздатного ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.

У позові вказувала, що 27.05.2015 року помер її батько ОСОБА_8, який на день смерті постійно проживав в с. Замостя і після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Замостя по вул. Лугова, м13, Вижницького району.

Вона та відповідачі є спадкоємцями першої черги на вищевказане спадкове майно.

В управління спадковим майном вступили ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які подали заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Посилалася на те, що перебуває на роботі за кордоном в республіці Італія, місто Турін з 26.08.2013 року по даний час, у тому числі і на день смерті її батька ОСОБА_8 З 29.05.2015 року по 06.06.2015 року вона перебувала в с. Замостя у звязку з похованням її батька ОСОБА_8 і по цій причині не мала можливості подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також перебувала в с. Замостя в серпні 2016 року, а також у 2017 році, тобто вже після спливу шести місяців з дня смерті її батька.

08.09.2017 року звернулася із заявою до Вижницької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_8

12.09.2017 року державний нотаріус надіслала відповідь про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщина, а також відсутні підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки в її свідоцтві про народження батьком записано ОСОБА_8, а не ОСОБА_9 та запропоновано по цьому питанню звернутися до суду.

Тоді ж стало відомо, що її брат ОСОБА_2 на підставі рішення Вижницького районного суду від 21.12.2015 року оформив право власності на своє ім'я на вищевказане спадкове майно. До матеріалів цивільної справи надав заяву від її імені про розгляд справи у її відсутність. Однак вона такої заяви не подавала до суду, не підписувала її змісту, оскільки на той час знаходилась за кордоном. Таку ж заяву від імені інваліда першої групи з дитинства ОСОБА_3 подав до цивільної справи ОСОБА_2 і тим самим позбавив його права на його частку у спадщині.

Зазначала, що вона була позбавлена можливості в шестимісячній строк звернутися з заявою про прийняття спадщини з поважної причини.

Вважає, що їй може бути наданий судом строк для прийняття спадщини в межах двох місяців.

Просила визначити додатковий строк тривалістю у два місяці для подання до Вижницької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_8, померлого 27.05.2015 року в с. Замостя Вижницького району та встановити факт, що вона є дочкою померлого 27.05.2015 року ОСОБА_8

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, який також представляє інтереси відповідача ОСОБА_6 підтримав наданий суду відзив на позов, у якому зазначив, що вони позов визнають частково. Відповідач ОСОБА_10, яка також представляє інтереси ОСОБА_3 на даний час копії позовної заяви з доданими до неї документами від позивача не отримувала і в даний час поїхала до позивача в Італію, а догляд за ОСОБА_3 залишила на чужу людину, тому їх думки щодо визнання чи не визнання позову не знають.

Позовну вимогу про визначення додаткового строку для надання позивачем заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їх батька ОСОБА_8 не визнають, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька без поважних причин. Вона зазначає, що приїхала з Італії на поховання батька 29.05.2015 року і перебувала в с. Замостя по 06.06.2015 року. В день після поховання батька та поминального обіду, який відбувся в барі с. Коритне, вони ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, сестри ОСОБА_5, ОСОБА_3, невістки ОСОБА_11, ОСОБА_12, рідна сестра їх батька ОСОБА_13 та сусід ОСОБА_14 повернулись в господарство в с. Замостя по вул. Лугова, 27, де батько проживав і з цього будинку його хоронили. Там їх брат ОСОБА_6 сказав, що хто з них хоче прийняти спадкове майно після смерті батька, то необхідно звернутись до нотаріуса з відповідними заявами. Це чула і їх сестра ОСОБА_5, яка сказала, що їй спадщини не потрібно і вона на спадкове майно не претендує. ОСОБА_6 також зазначив, що він на спадкове майно не претендує.

В установлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся він та сестра ОСОБА_3, з якою уклали нотаріальний договір про поділ спадкового майна після смерті батька, за яким сестрі перейшов легковий автомобіль марки ВАЗ 21061, про який позивач ОСОБА_5 в позові не зазначає. Вона вказує лише про нерухоме майно по вул. Луговій, 13 в с. Замостя, яке він майже все побудував сам та за свої кошти.

Позивачу у серпні 2016 року було відомо про вказаний договір та про те, що судом визнано за ним право власності на будинковолодіння в с. Замостя по вул. Лугова, 13, в якому він багато років проживає з сім'єю, і ніяких претензій на спадщину не заявляла.

Сестра ОСОБА_3 з 2005 року періодично проживала в Італії з позивачем ОСОБА_5, де нещодавно народила дитину. ОСОБА_5 проживає в Італії приблизно з 2000 року, а не з 2013 року.

Причиною звернення ОСОБА_5 з даним позовом стало те, що колись батько разом з братом ОСОБА_6 по усній домовленості у сільського фермера ОСОБА_15 взяли в користування зруйновану стайню на фермі в с. Замостя, яку брат відремонтував та зробив там пилораму. ОСОБА_15 сплачував за неї відповідні податки, розміри яких з часом збільшувались. Тому після смерті фермера ОСОБА_15, померлого в 2014 році, стало невигідно утримувати приміщення, тому сільський підприємець ОСОБА_16 разом зі своїм батьком ОСОБА_17 та зятем ОСОБА_18 захотіли її взяти від них у користування. Знаючи те, що ними було вкладено значні кошти на реконструкцію даної стайні та пилорами, вони заплатили певну суму грошей зі згоди брата ОСОБА_6 Коли в серпні 2017 року в с. Замостя приїхала ОСОБА_5, то розділив гроші за приміщення порівну всім братам та сестрам, включаючи ОСОБА_5, і свою частку віддав також їй. Але ОСОБА_5 сказала, щоб їй віддали всі гроші від цієї стайні. Ця стайня спадковим майном батька не була, тому що вона була у володінні фермера ОСОБА_15

Що стосується подання в суд заяви від імені ОСОБА_5 за його, ОСОБА_2 позовом про визнання права власності на спірне будинковолодіння по Луговій, 13, то пояснень не має, оскільки під час розгляду справи з ОСОБА_5 спілкувалась сестра ОСОБА_3 і їздила до неї в Італію.

Позивач знала про те, що необхідно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після поховання батька, але бажання у неї з'явилось у 2017 році з вищевказаних причин. Тому поважних причин для визначення додаткового строку не вбачають.

Просив у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини відмовити, а позовну вимогу про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

У судовому засіданні 10.12.2018 року відповідач ОСОБА_6 позов визнав частково, вимогу про встановлення факту родинних відносин задовольнити, а у задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити. Після смерті батька вони всі домовлялися, що житловий будинок повинен залишитися братові ОСОБА_2 Він відмовився від права на частку у спадщині на користь брата ОСОБА_2

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав відзив на позов відповідача ОСОБА_2 та просив позовні вимоги задовольнити частково вимогу про встановлення факту родинних відносин задовольнити, а у задоволенні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, яка також діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 позов визнала. Пояснила, що вступила в управління спадковим майном і вони з ОСОБА_2 провели розподіл спадщини. Їй виділено автомобіль, а ОСОБА_2 житловий будинок. Потім їх сестра ОСОБА_5 захотіла своєї частки, а тому їй необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Її братові ОСОБА_3, який з інвалідністю, теж потрібна частка у спадщині. З приводу спадкового майна спілкувалися у спадковому будинку після поховання батька. ОСОБА_5 не писала заяву про відмову від спадщини, там не її підпис та почерк, однак усно відмовилася від спадщини. Вона хотіла лише приміщення, яке розташоване на території колишньої ферми, а не господарства батька.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 судом допитано свідків ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що знає цю родину вони його односельчани, а ОСОБА_2 сусід. Зазначив, що був на похоронах ОСОБА_8 і на поминальному обіді. Пам'ятає, що після похорону на вулиці чув розмову про спадщину між ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Вони стояли біля бару. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 казали, що треба звернутися до нотаріуса. Потім дана розмова продовжувалась також вдома. Після похорону у позивача була можливість протягом тижня звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Коли ОСОБА_5 приїжджала з Італії, то жила у ОСОБА_3 На поминальному обіді на 9 та 40 днів ОСОБА_5 не було.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 її чоловік, а тому на підставі ст.63 Конституції відмовилася давати показання.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що вона сестра ОСОБА_8, а сторони її племінники. Після похорону брата вона бачила всіх рідних і ніяких спорів щодо майна між ними не було. Після поминального обіду стояли біля бару і казали, що нікому нічого не треба. Вона сама почала розмову за спадщину, але діти брата сказали, що їм нічого не треба. Їй відомо, що за життя її брат казав, що будинок, де проживають дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_3, залишить їм, а будинок, який добудував ОСОБА_2 залишиться йому. Вона не пам'ятає, скільки часу після похорон ОСОБА_5 була вдома. На день смерті брата ОСОБА_5 була в Італії, а приїхала на наступний день на похорони. На поминальному обіді ОСОБА_5 не було. Обід робив ОСОБА_2 За спадщину їй раніше нічого не було відомо, а спори щодо неї почалися лише тепер.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, свідків: ОСОБА_14, ОСОБА_11 та ОСОБА_13, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши часткове визнання позову відповідачами, дійшов висновку, що позов ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.12.2015 року по цивільній справі №713/2164/15-ц (провадження №2/713/957/15) задоволено позов ОСОБА_2 до Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Замостя Вижницького району Чернівецької області по вул. Луговій, 13, і належало померлому 27.05.2015 року ОСОБА_9.

Вказаним рішенням встановлено і відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що:

27.05.2015 року помер ОСОБА_9;

спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 були його діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5;

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчасно прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_8;

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли та на спадкове майно не претендують;

інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині немає;

04.12.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадкового майна, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_19 і згідно п.3 якого: ОСОБА_2 успадковує житловий будинок №13 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Замостя, по вул. Луговій, Вижницького району Чернівецької області; ОСОБА_3 успадковує легковий автомобіль марки ВАЗ 21061, реєстраційний №05959МО, випуску 1995 року.

08.09.2017 року ОСОБА_5 звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у якій повідомила державного нотаріуса про те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_8, померлого 27.05.2015 року і відповідно має право на спадщину. Але вона не змогла у встановлений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріуса, оскільки в той час і до серпня 2017 року перебувала за кордоном в Італії. Вона пропустила строк подання заяви з поважної причини і вправі тепер звертатись і оформляти спадщину. Повідомила, що спадщину, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_8 вона приймає та просить повідомити її, в який час вона зможе зявитись в нотаріальну контору та оформити спадщину.

Листом державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори ОСОБА_20 №708/01-16 від 12.09.2017 року ОСОБА_5 повідомлено, що нею не надано документів на підтвердження факту родинних стосунків з померлим ОСОБА_8 і у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк вона не подала заяву про прийняття спадщини, а тому відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину.

Даний лист став підставою для звернення з даним позовом до суду.

На підтвердження позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_1 надано такі докази.

ОСОБА_21 паспорта №ES128585, виданого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якого вбачається, що вона заїхала в Україну 29.05.2015 року, а виїхала за межі України 06.06.2015 року.

На підтвердження позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин позивачем ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_1 надано докази.

ОСОБА_21 повторного свідоцтва про народження серія І-МИ №249006, виданого 03.08.2016 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, з якого вбачається, що ОСОБА_22 народилася 18.03.1977 року і її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_23.

ОСОБА_21 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 11.08.2016 року, з якого вбачається, що 21.02.1997 року ОСОБА_24 зареєстрував шлюб з ОСОБА_22, яка після реєстрації шлюбу прийняла прізвище ОСОБА_24.

ОСОБА_21 повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-МИ №052652 від 11.08.2016 року, виданого Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, з якого вбачається, що шлюб між ОСОБА_24 та ОСОБА_5 розірвано, про що 16.03.2001 року зроблено актовий запис №48. Після державної реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Також позивачем на підтвердження позовних вимог надано докази, які судом до уваги не приймаються, оскільки вони не стосуються предмета доказування, а саме: рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.12.2015 року по справі №713/2135/15-ц (провадження №2-о/713/89/15) за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки і піклування при Управлінні праці та соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про визнання особи недієздатною; копію довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №338234 від 01.12.2011 року; копію заяви ОСОБА_7 від 17.12.2015 року; копію заяви ОСОБА_5 від 17.12.2015 року.

На спростування позовних вимог та на підтвердження заперечень проти позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_4 не надано жодних належних та допустимих доказів, крім показів допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13, які підтвердили, що позивач ОСОБА_5 була на території України під час поховання ОСОБА_8 і на спадщину після його смерті не претендувала.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Той факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою померлого 27.05.2015 року ОСОБА_9 встановлений рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.12.2015 року по цивільній справі №713/2164/15-ц (провадження №2/713/957/15), а тому відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, враховуючи визнання даної вимоги всіма відповідачами, суд дійшов висновку, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» надано розяснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам на підтвердження позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом установлено, що:

ОСОБА_8 помер 27.05.2015 року;

у період з 29.05.2015 року по 06.06.2015 року позивач ОСОБА_5 перебувала на території України, а саме у с. Замостя Вижницького району, де проживала у сестри ОСОБА_3, і мала реальну можливість у вказаний період звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8;

наявності обєктивних, непереборних та істотних труднощів для подання нотаріусу у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5 суду не надала.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8

Тому позовна вимога ОСОБА_25 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного сторонами суду не надано.

На підставі викладеного, ст.ст.1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 354 України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну вимогу ОСОБА_5, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах недієздатного ОСОБА_7, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою померлого 27.05.2015 року ОСОБА_9.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_5, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах недієздатного ОСОБА_7, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк