Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3730/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/3730/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 29 травня 2018 року суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому, просила визнати за нею право власності на 100% статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма «Рушничок» (далі Товариство).

В обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що 14.07.2010 ОСОБА_4 відчужив їй 100 % статутного фонду Товариства згідно договору купівлі-продажу корпоративних прав, який у подальшому був викрадений невідомими особами. Відповідачка ОСОБА_2 не визнає її право власності на вищевказані корпоративні права, звертається із позовами до суду про визнання недійсними рішень зборів Товариства. Зважаючи на правомірність набуття нею таких прав, просила визнати право власності на них в судовому порядку.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за нею право власності на 100 % статутного фонду Товариства. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, вирішити питання розподілу судових витрат.

Зазначила, що вона не приймала участі у розгляді справи, проте ухваленим рішенням порушуються її права, як учасника Товариства та інших його учасників. Суд не врахував, що договір від 14.07.2010 був предметом розгляду судів загальної юрисдикції, а рішеннями господарських судів визнані неповноважними позачергові загальні збори товариства, скликані і проведені ОСОБА_1 та визнані недійсними прийняті на них рішення щодо прийому останньої до складу Товариства, передачі їй 93,64 % його статутного фонду, затвердження статуту у новій редакції, призначення керівника тощо. На її думку, суд ухвалив рішення без наявності у матеріалах справи належних доказів набуття позивачкою 100% корпоративних прав товариства, позбавивши її (ОСОБА_3П.) частки у статутному фонді товариства і участі в ньому.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на її безпідставність.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи, які зявились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено неправомірності набуття позивачем права власності на 100 % статутного фонду ТОВ ВТФ «Рушничок», незаконність набуття цього права власності не встановлена судом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із цим висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

З наявної у матеріалах справи копії договору купівлі-продажу корпоративних прав Товариства вбачається, що 14.07.2010 ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_1 100 % статутного фонду Товариства.

Як зазначила у позовній заяві ОСОБА_1, оригінал цього договору втрачений, оскільки викрадений з автомобіля її батька.

Згідно висновку правоохоронних органів від 10.10.2014 опитаний ОСОБА_5 пояснив, що 03.10.2014 з належного йому автомобіля невідомі особи викрали договір про передачу корпоративних прав на підприємство, який матеріальної цінності не має. Перевірку по зверненню ОСОБА_5 закінчено, матеріали не вносились до ЄРДР.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення Апеляційного суду Житомирської області від 15.04.2015 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу корпоративних прав Товариства від 14.07.2010 недійсним. Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 не довела обставин, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог, а саме: на відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності у ОСОБА_4 у звязку із хворобою, невідповідність волевиявлення останнього його внутрішній волі, відсутність спрямованості правочину на настання реальних правових наслідків, невідповідність форми правочину, порушення прав трудового колективу на першочергове право купівлі корпоративних прав при їх відчуженні, порушення прав спадкоємців (а.с. 3-7).

Разом з тим, надані ОСОБА_3 до апеляційної скарги копії судових рішень свідчать про наявність спору між ОСОБА_3, іншими учасниками Товариства та цим Товариством щодо належності ОСОБА_4 100 % корпоративних прав, участі у Товаристві.

Зокрема, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2011 у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання недійсними рішень загальних зборів, акту та скасування державної реєстрації скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 07.02.2011 у справі №2/38-К в частині відмови у позові та прийнято у цій частині нове рішення про задоволення позову ОСОБА_3, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, яке оформлене протоколом № 15 від 20.04.2006, в частині виключення ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства, в частині передачі ОСОБА_4 належної ОСОБА_3 частки в статутному капіталі Товариства (а.с. 73-74).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2013 у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Товариства, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про скасування рішень загальних зборів рішення господарського суду Житомирської області від 10.01.2013 по справі №11/5007/1175/12 скасовано частково, викладено його в наступній редакції: визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства оформлене протоколом №11 від 06.07.1999 в частині передачі ОСОБА_4 часток, що вивільнилися згідно поданих заяв про вихід; визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства оформлене протоколом №12 від 26.07.2002 в частині передачі ОСОБА_4 часток, що вивільнилися згідно поданих заяв про вихід; визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства оформлене протоколом №15 від 20.04.2006 в частині передачі ОСОБА_4 часток в статутному фонді Товариства, які належали ОСОБА_11, у зв'язку із виключенням із складу учасників; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у зв'язку із виключенням із складу учасників по факту смерті; визнано недійсними пункти 2, 3, 4 рішення загальних зборів Товариства оформлене протоколом №16 від 18.04.2007 в частині передачі ОСОБА_4 частки в статутному фонді Товариства, що належить ОСОБА_6, а також в частині проведення перерозподілу 100 % статутного фонду ОСОБА_4, що становить 27804,83 грн та в частині затвердження статуту Товариства в новій редакції. Цим же судовим рішенням припинено провадження у справі в частині визнання недійним рішення загальних зборів Товариства оформлене протоколом №15 від 20.04.2006 в частині передачі ОСОБА_4 частки в статутному фонді Товариства, у звязку з вирішенням цього спору постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.04.2011 (а.с.75-81).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.09.2013 у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства, треті особи на стороні відповідача: державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_1, ПП «Оксамит», про скасування рішень загальних зборів рішення господарського суду Житомирської області від 06.06.2013 у справі №11/5007/1245/12 скасовано частково, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: позов задоволено частково; в частині позовних вимог про скасування рішення загальних зборів Товариства, оформлене протоколом № 16 від 18.04.2007 щодо виключення СМБП (ПП) «Оксамит» зі складу учасників Товариства та передачі ОСОБА_4 частки СМБП «Оксамит» в розмірі 91,8 % статутного фонду Товариства - відмовлено; провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення загальних зборів Товариства, оформлене протоколом № 16 від 18.04.2007 щодо перерозподілу 100% статутного фонду Товариства на користь ОСОБА_4 та затвердження статуту Товариства у новій редакції - припинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 80 ГПК України; скасовано рішення загальних зборів Товариства, оформлене протоколом № 20 від 21.07.2010 в частинах прийому ОСОБА_1 до складу Товариства, передачі ОСОБА_1 М.С. 100% статутного фонду Товариства; затвердження статуту Товариства в редакції від 21.07.2010 (а.с. 82-85).

Крім того, та обставина, що ОСОБА_3 та інші особи на час звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду були засновниками (учасниками) Товариства підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 61-69).

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції не перевірив факт належності 100% статутного фонду ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу, не встановив дійсних учасників спору та вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_3, як засновника (учасника) Товариства, яку не було залучено до участі у справі.

Згідно положень ст. ст. 367, 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залучати до участі у справі осіб в якості сторін, яких не було залучено судом першої інстанції.

Прийняття рішення про права та інтереси ОСОБА_3, яка не була залучена до участі у справі, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, є обовязковою підставою для скасування ухваленого судом рішення.

Зазначене не перешкоджає ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, визначивши дійсне коло учасників справи.

Враховуючи, що до сплати за подання апеляційної скарги належало 7500 грн судового збору, ОСОБА_3 сплатила 2327 грн (а.с. 56), а від сплати решти суми судового збору її було звільнено ухвалою Житомирського апеляційного суду від 16.11.2018 (а.с. 112), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 2327 грн понесених нею судових витрат, а в дохід держави 5173 грн судового збору.

Посилання ОСОБА_1 на рішення Верховного Суду від 14.11.2018 як на безпідставність апеляційної скарги є помилковим з огляду на його зміст та зміст інших вищевказаних рішень господарських судів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 травня 2018 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у позові.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2327 грн понесених судових витрат та в дохід держави 5173 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 29 грудня 2018 року.