Справа № 473/4681/18
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Фінько О.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в земельній ділянці, яка знаходиться у спільній сумісній власності

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності на земельну ділянку.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона, її мати ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_2 являлися співвласниками житлового будинку №11 в м. Вознесенську по вул. Ентузіастів: ОСОБА_1 1/6 частка, ОСОБА_3 4/6 частки, ОСОБА_2 1/6 частки.

На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, їм на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка розміром 0,1000 га, що була надана для обслуговування житлового будинку.

07 березня 2018 року померла ОСОБА_3 Після її смерті, відкрилася спадщина, яка складається з: 4/6 часток житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою Миколаївська область м.Вознесенськ вул. Ентузіастів 11 та частини земельної ділянки, переданої для обслуговування зазначеного житлового будинку.

Спадкоємцем за законом є позивач. Інший спадкоємець ОСОБА_2 відмовилася від спадщини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 725 (спадкова справа 13/2018), ОСОБА_1, успадкувала 4/6 часток в житловому будинку №11 по вул. Ентузіастів в м. Вознесенську після смерті матері ОСОБА_3

Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю підставі Державного акту на право приватної власності на землю звязку з тим, що в предявленому Державному акті на право приватної власності на землю від 11.04.1994 року є невизначеною частка земельної ділянки, належної спадкодавцю. З приводу вирішення цього питання було рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив визначити частку померлого.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, на адресу суду надіслали заяви, в якій просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Згідно заяви, що надіслала на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог .

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, та їх мати ОСОБА_3, являлися співвласниками житлового будинку №11 в м. Вознесенську по вул. Ентузіастіва, а саме:

- ОСОБА_1 1/6 частка, ОСОБА_2 1/6 часка, ОСОБА_3 4/6 часток.

На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, що був виданий 11 квітня 1994 року їм належала земельна ділянка, розміром 0,1000 га, надана для обслуговування житлового будинку. ,

07.03.2018 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія І-ФП № 278469).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 4/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою Миколаївська область м.Вознесенськ вул. Ентузіастів 11 та частини земельної ділянки, переданої для обслуговування зазначеного житлового будинку.

Спадкоємцем майна за законом є позивач ОСОБА_1, як донька померлої Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2018 року по спадковій справі №13/2018, зареєстрованого в реєстрі за номером 725, позивач ОСОБА_1, успадкувала 4/6 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок №11 по вул. Ентузіастів в м. Вознесенську після смерті матері ОСОБА_3.

Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю звязку з тим, що в предявленому Державному акті на право приватної власності на землю від 11 квітня 1994 року є невизначеною частка земельної ділянки, належної спадкодавцю. З приводу вирішення цього питання було рекомендовано звернутися до суду. (довідка роз'яснення приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області від 15.11.2018 №308/02-17.)

Так, в судовому засіданні було встановлено, що Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 11 квітня 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 16.11.1993 року № 282, передбачено передання ОСОБА_3, ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) С.В. та ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_2), земельної ділянки, розміром 0,1000 гектарів, призначеної для обслуговування будинку, розташованого за адресою: м.Вознесенськ, вул. Ентузіастів 11, на праві приватної спільної сумісної власності.

Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України).

При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

При спільній сумісній власності, відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України право власності не поділяється, а належить власникам спільно і поділ здійснюється за домовленістю співвласників, при цьому передбачається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Оскільки фактично спадкодавцю ОСОБА_3 належали 4/6 частки житлового будинку, то розмір земельної ділянки, яка їй належала та яка підлягає спадкуванню також складає 4/6 часток.

За такого, враховуючи наведене, положення ст.16 ЦК України, а також те, що невизначення частки померлої в праві спільної сумісної власності створює перешкоди в оформленні спадкових прав позивачу, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3, яка померла 07 березня 2018 року в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, розташованого в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Ентузіастів 11, становила 4/6 частки.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виговлено 27.12.2018 року

Суддя: М.М. Ротар