Ухвала

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 316/178/17

провадження № 61-14777св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року у складі судді Капустинського М. В. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року у складі колегії суддів:

Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа ? публічне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «СГ «ТАС»), про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 23 листопада 2016 року з вини водія ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний ОСОБА_4 на праві власності автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, а йому завдано моральну шкоду. Згідно висновку експерта від 18 січня

2017 року № 93 розмір майнової шкоди, спричиненою дорожньо-транспортною пригодою становить 46 556,32 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 46 556,32 грн на відшкодування майнової шкоди, та 10 000,00 грн моральної шкоди, а також відшкодувати судові витрати.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від

21 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 23 849,49 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 грн, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1 000,00 грн, витрати на надання правової допомоги в сумі 4 500,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від

21 листопада 2017 року в частині розподілу судових витрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 249,42 грн компенсації судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

20 лютого 2018 року ОСОБА_5 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року в справі за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ПАТ «СГ «ТАС», про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 46 556,32 грн матеріальної шкоди та 10 000,00 грн моральної шкоди, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Доводи заявника про те, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є безпідставними, оскільки належним чином не мотивовані.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services

v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ПАТ «СГ «ТАС», про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відкрито помилково, оскільки зазначені судові рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, а тому підлягає закриттю.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ? публічне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від

21 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 22 січня 2018 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська