Постанова

Іменем України

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 509/71/15-ц

провадження № 61-12189 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Одеської області у складі судді Драгомерецького М. М. від 12 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку визначеного договором майна.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у зв'язку із запровадженням

з 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в банку Кадирова В. В. було прийнято рішення скасувати з 03 березня 2015 року видані ПАТ «Дельта Банк» до 03 березня 2015 року всі та будь-які довіреності на представництво ПАТ «Дельта Банк» та/або вчинення правочинів від його імені. Наведене, на думку заявника, свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьої статті 297 ЦПК України 2004 року передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року якщо вказані особою, яка подала апеляційну скаргу, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області 19 лютого 2015 року позовну заяву

ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду.

Вказану ухвалу суду першої інстанції банком було отримано 03 березня

2015 року.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Останнім днем для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог частини другої статті 294 ЦПК України

2004 року було 10 березня 2015 року, однак апеляційна скарга

ПАТ «Дельта Банк»подана лише 25 жовтня 2017 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто з пропуском строку більше ніж на

2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2017 року апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» була залишена без руху в зв'язку з несплатою судового збору та відсутністю обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, надано заявнику строк для усунення її недоліків, зокрема, звернутися до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, навівши інші поважні причини для поновлення цього строку та подавши відповідні докази.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції, банк 07 грудня 2017 року надіслав до суду заяву про поновлення процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою, в якій посилався на те, що ухвалу суду першої інстанції було постановлено за відсутності банку, а її копію ПАТ «Дельта Банк» отримало лише 09 листопада 2017 року, а тому вважав поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Наведені заявником підстави пропуску строку, судом апеляційної інстанції визнані неповажними, про що наведено відповідні мотиви.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що

ПАТ «Дельта Банк» отримало оскаржувану ухвалу суду першої інстанції

03 березня 2015 року, однак із апеляційною скаргою банк звернувся

лише 25 жовтня 2017 року, тобто зі спливом значного проміжку часу з дня постановлення місцевим судом ухвали, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження згідно із частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною 2 статті 37 Закону визначено, що уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (частина четверта статті 37 Закону).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду у частині реалізації своїх повноважень щодо управління банком, до якого застосовано тимчасову адміністрацію, є по суті керівником банківської установи та діє в інтересах банку.

Таким чином, посилання заявника на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження є запровадженням у банку тимчасової адміністрації та скасування уповноваженою особою всіх довіреностей на представництво інтересів банку є необґрунтованими, оскільки наведені заявником причини є наслідком неналежної організації роботи банку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України»

від 03 квітня 2008 року).

Подання ПАТ «Дельта Банк» апеляційної скарги після спливу більше двох років з моменту отримання ухвали суду першої інстанції та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Слід зауважити, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта