Справа № 188/1958/13-ц
Провадження № 2/188/1/2018
26 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі Власенко А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів з повіреного,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення коштів з повіреного.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС № 076437, виданого РЕВ 7-го MB ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.2007 року, йому належав автомобіль марки MAZDA, модель 6, випуску 2007 р., шасі (кузов, рама) № JMZGG12F681723569, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, колір «чорна перлина».
30.10.2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запропонували йому допомогу в продажі його автомобіля MAZDA, модель 6, на що позивач погодився.
06.11.2008 року позивач надав нотаріально посвідчену довіреність на ОСОБА_3 та відповідача на право користування та розпорядження його автомобілем, оскільки вони обіцяли позивачу продати цей автомобіль за вигідною ціною та передати виручені від реалізації кошти. Сторони домовилися, що всі дії ОСОБА_3 та відповідач попередньо повинні узгоджувати з позивачем. В той же день позивач передав автомобіль ОСОБА_3, який у свою чергу передав його відповідачу.
19 листопада 2008 року позивач дізнався, що відповідач зняв автомобіль з реєстраційного обліку, відігнав в інший населений пункт і продав його, приховавши це від позивача.
20 листопада 2008 року позивач відмінив довіреність на ОСОБА_3 та відповідача, написавши відповідну заяву у нотаріуса. Того ж дня позивач усно повідомив ОСОБА_3 та відповідачу про відміну довіреності та вимагав від них повернення йому отриманих від реалізації грошей у сумі 200000 (двісті тисяч) гривень або належного йому автомобіля, але вони відмовилися це зробити, позбавивши позивача таким чином права використати отримані кошти або володіти та розпоряджатися своїм майном.
Під час судового розгляду позивач збільшив свої вимоги та просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 703000 грн. та судові витрати.
В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести заочний розгляд справи без участі позивача та відповідача на підставі наданих суду доказів.
Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з'явився без поважних причин, відзив на позов із запереченнями проти нього та доказами на їх підтвердження не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
25.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів з повіреного.
Ухвалою від 24.10.2013 року відкрито провадження у справі.
14.11.2013 року відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких невизначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( частина 1 та 5 статті 261 ЦК України.)
Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).
Згідно з ч.1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд прийшов до висновку про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності позивачем, якими є збіг тяжких особистих обставин у вигляді смерті обох батьків позивача протягом кількох місяців та повязані з цим майнові та моральні витрати, наявність у позивача кредитних зобовязань, стан здоровя позивача, і вважає за необхідне за заявою позивача поновити строк позовної давності для звернення до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за проданий останнім автомобіль, належний позивачу.
Стосовно суті спору суд зазначає таке.
На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 076437, виданого РЕВ 7-го MB ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 14.12.2007 року, позивачу ОСОБА_1 належав автомобіль марки MAZDA, модель 6, випуск 2007 р. шасі (кузов, рама) № JMZGG12F681723569, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, колір «чорна перлина» (а.с. 6).
Довіреністю серії ВМА 3419834 від 06.11.2008 року позивач уповноважив ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 укладати правочини щодо розпорядження належним йому автомобілем марки MAZDA, модель 6, випуск 2007 р. шасі (кузов, рама) № JMZGG12F681723569, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, колір «чорна перлина», за ціною та на умовах на власний розсуд. Довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам, правом використання автомобіля за межами України і дійсна до 06.11.2018 року (а.с.5).
20 листопада 2008 року позивач відмінив довіреність на ОСОБА_3 та відповідача, написавши відповідну заяву у нотаріуса (а.с. 9).
У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.12.2008 року, винесеній інспектором розшуку ВДАІ з обслуговування м. Павлограда та Павлоградського району УМВС України в Дніпропетровській області, зазначене таке.
За повідомленням Павлоградського ЦНП, підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області, № 65 від 22.01.2014 року автомобіль марки MAZDA, модель 6, випуск 2007 р. шасі (кузов, рама) № JMZGG12F681723569, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, 11.11.2008 року знятий з обліку для реалізації по генеральній довіреності ВМА 419834 від 06.11.2008 року на імя відповідача (а.с. 72).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання.
У пункті 4 частини 1 статті 611 зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 статті 1000 ЦК України передбачено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.
Згідно зі статтею 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.
Відповідно до ч.1 ст.1006 ЦК повірений зобовязаний:
повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;
після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;
негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення.
Таким чином, законодавством чітко визначено дії повіреного по закінченні виконання договору доручення, зокрема він має негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення.
За змістом довіреності серії ВМА №3419834 від 06.11.2008 року позивач уповноважив ОСОБА_3 та відповідача користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти в забезпечення його власних зобовязань тощо) належним йому автомобілем за ціною та на умовах на власний розсуд, в тому числі одержувати належні йому гроші.
На підставі цієї довіреності 11.11.2008 року відповідач зняв з обліку зазначений автомобіль з метою подальшої його реалізації і вказаний транспортний засіб було 25.12.2008 року перереєстровано на нового власника ОСОБА_7.
Отримання відповідачем коштів за укладеним правочином обумовило виникнення у нього обовязку передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення.
Зважаючи на те, що відповідач обовязку щодо повернення належних позивачу коштів не виконав, позов підлягає задоволенню в розмірі отриманих відповідачем коштів.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 7 березня 2018 року у справі №536/378/15-ц.
Також позивач був звільнений судом від сплати судового збору в розмірі 5030 грн. Оскільки вимоги позивача задоволені частково, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь держави в розмірі 3822,80 грн. (534280Х100/703000=76; 5030Х76%=3822,80 грн.).
На підставі викладеного та статей 267, 509, 526, 532, 611, 1000, 1004, 1006 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 127, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати поважними причини пропуску строку позовної давності і поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_2 про стягнення коштів з повіреного.
Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 Вербки, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення коштів з повіреного задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 3822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя ОСОБА_8