Справа № 149/2716/18
Провадження №2/149/835/18
Номер рядка звіту 45
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
26.12.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд в складі:
головуючої судді Робак М. В.
при секретарі Поліщук Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До суду надійшла зазначена позовна заява, яка мотивована тим, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. У даному будинку крім позивача зареєстрований також її цивільний чоловік ОСОБА_3 та його син - ОСОБА_2, який з 2014 року у вказаному будинку не проживає, місце його фактичного проживання позивачу не відоме, а тому ОСОБА_1 вимушена звертатись до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з»явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
За одночасного існування умов, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в справі докази, встановив наступне.
Позивач по справі є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням третейського суду від 19 серпня 2008 року (копія на а.с. 8, зворот) Витягом із погосподарської книги підтверджено, що у вказаному житловому будинку зареєстрований також відповідач по справі ОСОБА_2 (копія на а.с.9-11), який, згідно довідки Широкогребельської сільської ради № 747 від 04.10.2018 року, за місцем реєстрації не проживає з 2014 року (копія на а.с. 12)
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно частин 1, 2 і 7ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статтей 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому їх досліджені , приходить висновку, що відповідач понад один рік не проживає в належному позивачу будинку. Підстав збереження за ОСОБА_2 жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, не встановлено. Право власника даного житла порушене, тому згідно вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 383,391,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81, 141, 259, 263-265, 280- -282, 273,352,354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1) 704 гривні 80 копійок сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Робак М. В.