печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Кирилюк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач, ДКСУ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа, Дніпровський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), в якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Проте, в порушення вимог п.п. 3, 4, 6, 7, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить: обґрунтованого розрахунку суми, що стягуються; змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві повинно бути зазначено у чому полягає моральна шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується.

Пунком 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, зокрема відсутні докази причино-наслідкового зв'язку між моральними стражданнями позивача та діями, бездіяльністю відповідача, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги. Більше того, позовна заява не містить жодного посилання на дії чи бездіяльність відповідача.

Також позивачу необхідно конкретизувати вимоги позовної заяви, які він просить задовольнити.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, як на підставу для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на положення пп. 13 п. 2 ч. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження підстав застосування пп. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн. 00 коп.

Отже, при зверненні до суду з даним позовом позивач до позовної заяви повинен був додати документ про сплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. на наступні реквізити: отримувач коштів УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 380 04 897, рахунок отримувача 312 7, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 82 00 19, код класифікації бюджету 220 30 100, призначення платежу 22030100;050; «Судовий збір», Печерський р/с, 02896745, за (вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору), ПІБ (назва) платника.

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог встановлених ст. 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Кирилюк