АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1370/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Троян Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю. В.

секретар Торопенко Н.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Ковтун Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2018 року про закриття провадження, постановлену суддею Троян Т.Є., у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПрАТ «Лаура» в особі директора Таранової Галини Іванівни про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

01 червня 2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся в Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до ПрАТ «Лаура» в особі директора Таранової Галини Іванівни про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди робочого місця в приміщені перукарні на десять років. В червні 2018 р. з'явившись на роботу позивач виявив, що на дверях приміщення перукарні змінені замки. Позивачем спільно з іншими працівниками перукарні було викликано поліцію, згодом з'ясувалось, що орендодавець не визнає договір оренди.

У підготовчому судовому засіданні 13.06.2018 року представник відповідача - адвокат Руднічук Д.В. заявив клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи його тим, що справа підлягає розгляду у господарському суді, оскільки сторони вказаних правовідносин є субєктами господарювання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2018 року вказане клопотання задоволено, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представником апелянта ОСОБА_5- ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу посилаючись на те, що ухвала була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що апелянт не погоджується з думкою суду першої інстанції, щодо висновку про те, що вказаний спір має ознаки господарського спору та пов'язаний з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні, тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На думку апелянта поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що договір оренди робочого місця, умови якого були порушені і це є предметом спору (саме порушення умов договору), був укладений між ПрАТ «Лаура» та ОСОБА_5 як фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем.

Також, судом першої інстанції не з'ясовано той факт, що орендну плату ОСОБА_5 протягом семи років сплачує як фізична особа, а не як фізична особа - підприємець, що підтверджує волевиявлення сторін, щодо суб'єктного складу договору - юридична особа та фізична особа.

Крім цього, судом першої інстанції також не звернуто увагу на те, що відповідачем у даній справі є саме директор ПрАТ «Лаура» - Таранова Г.І., яка фактично порушила умови договору оренди робочого місця та вчинила перешкоди у користуванні орендованим робочим місце, що є підставою та предметом даного позову.

Представником відповідача ПрАТ «Лаура» - Ковтун Ю.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін тому, що ухвалою Соснівського районного суду від 13 червня 2018 року провадження у вищевказаній справі було вірно закрито з підстав того, що даний спір має ознаки господарського спору та пов'язаний з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні з метою надання перукарських послуг, а тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що даний спір має ознаки господарського спору та пов'язаний з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні з метою надання перукарських послуг, тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особамає право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений устатті 16 ЦК України, зокрема такими способами захисту права можуть бути: визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Встановлено, що предметом позову є усунення перешкод у користуванні робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди за порушення умов договору оренди робочого місця від 01 лютого 2011 року, тобто спір виник з неналежним виконанням на думку позивача умов договору оренди.

Відповідно до договору оренди робочого місця від 01.02.2011 року сторонами договору є ПраТ "Лаура" та акціонер, що одночасно є фізичною особою підприємцем -ОСОБА_5, який, відповідно до акту приймання - передачі приміщення та майна в оренду діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серія НОМЕР_1.

Згідно до договору оренди робочого місця від 01 лютого 2011 року договір підписано ОСОБА_5, що також діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серія НОМЕР_1.

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди робочого місця від 01.02.2011 року робоче місце, що орендується, надається Орендарю для надання перукарських послуг, тобто для ведення останнім господарської діяльності.

Згідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною якою є фізична особа, яка не є підприємцем, а тому позовні вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли

Згідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність та не перебуває в процесі припинення та видом його діяльності є "Надання послуг перукарнями та салонами краси".

Не заслуговує до уваги твердження позивача відносно того, що відповідачем по справі є саме директор ПрАТ "Лаура" - Таранова Г.І. як фізична особа, так як спір виник з неналежного виконанням на думку позивача умов договору оренди стороною якого є ПрАТ "Лаура". Варто зазначити також те, що при подачі позову до суду першої інстанції позивач зазначив відповідачем саме ПрАТ "Лаура".

Виходячи з вищевикладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спір має ознаки господарського спору та пов'язаний з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні з метою надання перукарських послуг, тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до ст. 375 ЦПК України - апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 залишає без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2018 року про закриття провадження у даній справі - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2018 року про закриття провадження, постановлену суддею Троян Т.Є., у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ПрАТ «Лаура» в особі директора Таранової Галини Іванівни про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 серпня 2018 року.

Судді Гончар Н.І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.