Справа №: 343/331/18
Провадження №: 2/0343/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю адвокатів - Шевчука П.В. та Кажука В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком (будинковолодінням) АДРЕСА_1 в м.Долина Івано-Франківської області шляхом утримання від вчинення дій щодо зміни замків до воріт будинковолодіння та вхідних дверей в житловий будинок, а також від вчинення інших дій, які унеможливлюють користування ним вказаним житловим будинком (будинковолодінням), стягнути з відповідача на його користь 50 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що він є сином ОСОБА_4, який разом з його матір'ю ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку (будинковолодіння) АДРЕСА_1 в м.Долина Івано-Франківської області, де протягом багатьох років вони спільно проживали. На даний час він зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 Івано-Франківської області, однак фактично проживає у вищевказаному будинковолодінні. В останні роки між ним та батьком неодноразово виникали конфлікти на побутовому грунті, в тому числі і з приводу його проживання в зазначеному будинковолодінні. 06 серпня 2017 року він разом зі своїми родичами поїхав у справах, а коли повернувся того ж дня близько 13:00 год., побачив, що замки на воротах та вхідних дверях у житловий будинок поміняно на інші і він не має змоги потрапити в житловий будинок та на територію будинковолодіння. В подальшому йому стало відомо, що замки замінив його батько. З цього приводу він звернувся з заявою до Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, працівниками якого було проведено перевірку та запропоновано йому звернутися до суду. Крім того, останнім часом відповідач часто влаштовує скандали, як з ним, так і з іншими членами сім'ї, з приводу користування спільним житловим будинком, погрожує його підпалити та виселити їх з будинковолодіння. Неправомірні систематичні дії відповідача щодо вчинення перешкод в належному користуванні даним будинковолодінням створюють для нього значні незручності, оскільки в будинку є його особисті речі, він проживав в ньому багато років і бажає в подальшому мати вільний і безперешкодний доступ до нього. Також протиправними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка проявилася в перенесених моральних стражданнях в зв»язку з неможливістю нормально користуватися будинковолодінням, де він прожив багато років, що внесло негативні зміни в його життя, викликало переживання, тривогу, порушення сну, нервозність та дратівливість. Розмір відшкодування завданої моральної шкоди оцінює в суму 50 000,00 гривень. Все це стало причиною для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що твердження позивача про те, що він перешкоджає йому в користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1 в м.Долина Івано-Франківської області, не відповідає дійсності з наступних підстав. Так, позивач вказує, що власниками вказаного будинковолодіння є він та його колишня дружина ОСОБА_5, однак жодних доказів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 позивачем не надано. Вказане будинковолодіння він успадкував після смерті батьків і є його єдиним власником, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2009 року у справі № 2-281/2009 рік та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2009 року. Крім того, сам позивач зазначає, що він фактично проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 в м.Долина, але зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 там постійно проживає разом зі своєю матір»ю ОСОБА_5, а він сам проживає в м.Івано-Франківську й буває у вказаному будинковолодіння не частіше 2-3 разів на місяць. Таким чином вважає вимоги позивача безпідставними, а позов таким, що до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком (будинковолодінням) АДРЕСА_1 в м.Долина Івано-Франківської області шляхом утримання від вчинення дій щодо зміни замків до воріт будинковолодіння та вхідних дверей в житловий будинок, а також від вчинення інших дій, які унеможливлюють користування ним вказаним житловим будинком (будинковолодінням), стягнути з відповідача на його користь 50 000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, обґрунтувавши свої заперечення викладеними у відзиві на позовну заяву аргументами. При цьому додатково пояснив, що попереджував ОСОБА_3 про необхідність виселитися з будинку, після чого, як власник майна, замінив замок на вхідних дверях та воротах будинковолодіння, оскільки сусіди постійно робили йому зауваження про те, що члени його сім»ї не закривають вхідні ворота, через що домашні тварини ходять по вулиці та господарствах сусідів. Однак, позивач вказані замки зламав і продовжує безперешкодно користуватися належним йому будинковолодінням, хоч і має інше житло, де постійно зареєстрований. Після вказаного інциденту він позивачу жодних перешкод не чинить.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ч.1 даного Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інше не заборонені законом угоди.

Як встановлено в судовому засіданні, власником будинковолодіння по АДРЕСА_3 в м.Долина Івано-Франківської області є ОСОБА_4, що підтверджується рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2009 року в справі № 343/281/2009 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.05.2009 року реєстраційний номер № 27203823 (а.с. 18-19), тобто вказане будинковолодіння є особистою приватною власністю відповідача.

Про те, що позивач разом зі своєю матір»ю ОСОБА_5 фактично з 2000 року проживають у вказаному будинковолодінні по АДРЕСА_3 в м.Долина Івано-Франківської області, хоч зареєстровані за іншою адресою, свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 01.08.2017 року, складений депутатом міської ради ОСОБА_6 за участю сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 7).

Даний факт підтвердила допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5, яка також пояснила, що 06.08.2017 року відповідачем було поміняно замки на воротах та вхідних дверях в будинковолодінні по АДРЕСА_3 в м.Долина Івано-Франківської області, в зв»язку з чим позивач не міг потрапити до будинку.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 підтвердив факт заміни відповідачем замків на воротах та вхідних дверях будинковолодіння АДРЕСА_1 в м.Долина Івано-Франківської області, що не заперечується і самим відповідачем.

При цьому судом встановлено, що позивач зламав замінені відповідачем замки і в той же день 06.08.2017 року повернувся до спірного будинковолодіння, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом на CD-диску, долученому позивачем до позовної заяви, де проживає по даний час, про що сам ствердив в судовому засіданні.

Таким чином судом встановлено, що будь-яких перешкод позивачу щодо користування будинковолодінням по АДРЕСА_3 в м.Долина Івано-Франківської області відповідач не чинить і він проживає в цьому будинковолодінні з 2000 року по даний час, хоч зареєстрований та має житло за іншою адресою: АДРЕСА_4 в м.Долина Івано-Франківської області.

Факт заміни відповідачем 06.08.2017 року замків на воротах та вхідних дверях вищевказаного будинковолодіння, який безспірно встановлено в судовому засіданні, на думку суду, не свідчить про його протиправні дії, оскільки як власник будинковолодіння він має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тим більше, що даний факт не вплинув на право позивача користуватися вказаним будинковлодінням для власного проживання.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує вчинення відповідачем дій, що порушують його права, як користувача житла, позивач суду не надав, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених ним позовних вимог.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 50 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, то вона є похідною від основної вимоги про усунення перешкод в користуванні житлом, а тому також до задоволення не підлягає.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право користувача звертатися з позовом до власника майна про усунення перешкод в користуванні належним йому майном чинним законодавством не передбачено, оскільки таке обмеження прав власника суперечитиме передбаченому Конституцією України праву особи на безперешкодне користування своїм майном на власний розсуд.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 23,319,321,386,391,1167 Цивільного кодексу України, ст. 150 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_5, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 12.12.2000 року.

Відповідач: ОСОБА_4, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 08.11.2012 року, ІПН: НОМЕР_2.

Суддя: