Провадження № 2/127/4544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В. В.,

при секретарі - Вавшко Н. С.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Степанюка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права на пільгу та припинення зобов'язального правовідношення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права на пільгу та припинення зобов'язального правовідношення.

Позов мотивований тим, що 4 жовтня 2001 року між сторонами укладена кредитна угода № 064 за якою державний фонд від імені Держави надав молодій сім'ї цільовий кредит на суму 83991,00 грн., терміном повернення на 30 років. За даною угодою та на підставі акту прийому - передачі квартири від 14 січня 2003 року, позивачу передана квартира по АДРЕСА_1 та на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 14 січня 2003 року, 15 січня 2003 року видано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. На виконання умов кредитної угоди квартиру було передано в заставу.

19 липня 2005 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці шлюб між позивачем та його дружиною - ОСОБА_4 розірвано.

11 квітня 2017 року державний фонд, який виділяв кошти на квартиру, повідомив листом позивача про залишок по тілу кредиту - 33247,00 грн., який необхідно сплатити позивачу для повного погашення своїх зобов'язань за кредитною угодою. Також позивача було зобов'язано подати довідки про доходи позивача та його дружини, інформацію про зміни у статусі та складі сім'ї, дані про зміну постійного місця проживання. Вимоги листа було виконано в повному обсязі, кошти сплачені, інформацію подано, також позивачем подано свідоцтво про розірвання шлюбу з дружиною ОСОБА_4

Згодом на поштову адресу позивача надійшов додатковий договір від 31 липня 2017 року про внесення змін до кредитної угоди № 064 від 04 жовтня 2001 року, за яким державний фонд позбавив позивача на пільгу у розмірі 25% від суми зобов'язань і у розмірі 3% річних суми зобов'язань за кредитом з 19 липня 2005 року та встановлено новий графік погашення боргу. В додатковому договорі позбавлення пільг позивача було вмотивовано змінами у складі його сім'ї, а саме розірвання шлюбу та вибуття зі складу сім'ї позивача дружини та двох дітей.

Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки діти проживають з ним неповною сім'єю, батьківських прав він не позбавлений, статус молодої сім'ї не втрачений. Законні умови, перелік яких є вичерпний, за якими втрачаються пільги на думку позивача, ним порушені не були, а тому він звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати за ним право на пільгу у розмірі 25% від суми зобов'язань за кредитною угодою № 064 від 04 жовтня 2001 року з 19 липня 2005 року, та припинити зобов'язальне правовідношення, яке виникало між Фондом та ним на підставі кредитної угоди № 064 від 04 жовтня 2001 року, в зв'язку з її належним виконання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених у позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Степанюк Д. О. проти задоволення позову заперечив за обставин викладених у відзиві, долученому до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2001 року між ОСОБА_3 та Вінницьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву укладено кредитну угоду № 064 про надання позивачу прямого адресного (цільового) кредиту на суму 83991,00 грн., терміном повернення на 30 років, з дати укладення. Кредит надано на будівництво житла, а саме квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 13-15).

Згідно акта №5 прийому - передачі квартири від 14 січня 2003 року ОСОБА_3 передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16).

15 січня 2003 року на ім'я позивача видано свідоцтво НОМЕР_2 про право власності на квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 17)

25 січня 2003 року, в забезпечення вимог Заставодержателя по своєчасному виконанню свого зобов'язання згідно кредитної угоди № 064 від 04 жовтня 2001 року, між сторонами укладено договір застави квартири АДРЕСА_1. (а.с. 18)

19 жовтня 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_4 розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 19 жовтня 2007 року. (а.с. 19)

Листом відповідача від 11 квітня 2017 року позивачу надано відповідь на його заяву та проінформовано, що для повного погашення зобов'язань за кредитною угодою № 064 від 4 жовтня 2001 року позивачу необхідно внести залишок по тілу кредиту - 33247,00 грн. та виконати вимоги угоди: подати довідки про власні доходи та доходи дружини ОСОБА_4; подати інформацію про виникнення змін у статусі та складі сім'ї (народження, смерть, одруження, розлучення, зміна місця роботи, тощо), а також зміну постійного місця проживання. (а.с. 20)

Квитанцією № 22812350 від 27 квітня 2017 року, підтверджується внесення позивачем ОСОБА_3 платежу в розмірі 33 247,00 грн. в рахунок погашення кредиту згідно угоди № 064 від 04 жовтня 2001 року (а.с.21).

31 липня 2017 року на адресу позивача направлено лист з додатком - проектом додаткового договору до кредитної угоди № 064 від 4 жовтня 2001 року з перерахунком щоквартального платежу за умови втрати пільги та графіком погашення зобов'язань за кредитом з 19 липня 2005 року. В додатковому договорі зазначено підставу необхідності його укладення - розлучення позивача з дружиною та її вибуття з сім'ї разом з неповнолітніми дітьми (а.с.22-23).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Позивачу було надано довгостроковий державний кредит на придбання квартири АДРЕСА_1, що передбачено ч. 4 ст. 10 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні».

Пунктом 7 статті 10 вищезазначеного закону встановлено пільги, а саме позичальник, який не має дітей, сплачує кредит з відсотковою ставкою у розмірі 3 відсотки річних суми зобов'язань за кредитом; позичальник, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом; позичальникові, який має двох дітей, крім того, за рахунок бюджетних коштів погашається 25 відсотків суми зобов'язань за кредитом на момент застосування пільги; позичальникові, який має трьох і більше дітей, - 50 відсотків суми зобов'язань за кредитом на момент застосування пільги.

Аналогічна норма зазначена в Порядку надання пільгових довготермінових кредитів молодими сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 584 від 29 травня 2001 року.

В пункті 31 зазначеного Порядку йдеться, що в разі втрати права на зазначену пільгу позичальник протягом одного місяця подає регіональному управлінню Фонду відповідні документи.

Відповідно до пункту 30 цього ж Порядку - зміни до кредитного договору щодо не нарахування відсотків за користування кредитом вносяться шляхом підписання додаткового договору.

Шлюб між позивачем та його дружиною ОСОБА_4 розірвано 19 жовтня 2007 року, а відповідача повідомлено про зміну у статусі та складі його сім'ї лише після отримання листа відповідача від 11 квітня 2017 року, тому позивачем було порушено умови кредитної угоди № 064 від 4 жовтня 2001 року, а саме пункт 4.2.5. даної угоди, в якому йдеться про зобов'язання позивача повідомляти у місячний строк відповідача про виникнення змін у статусі та складі його сім'ї (народження, смерть, одруження, розлучення, зміна місця роботи, тощо), а також зміну постійного місця проживання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що позивач являється його батьком, який на даний час проживав та проживає за адресою АДРЕСА_1, разом з його мамою - ОСОБА_4 та його братом - ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з позивачем проживають однією сім'єю, шлюб розірвали в 2007 року, але так і залишились проживати разом. Повторно не зареєстрували шлюб, тому, що вважали що в цьому немає ніякої необхідності.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в судовому засіданні пояснили, що їм нічого невідомо про відносини між ОСОБА_4, вони не були вхожі в їх квартиру, лише бачили, що ОСОБА_3 приходив до квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 16 червня 2005 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4. розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 19 липня 2005 року. Із вказаного рішення суду вбачається припинення сім'ї та вибуття з її складу колишньої дружини та двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_9. В рішенні суду чітко зазначено, що: «ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 другий син ОСОБА_5, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з відповідачем (тобто колишньою дружиною ОСОБА_4.). У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різним поняттям відносно виконання сімейних зобов'язань подружжя, шлюб фактично перестав існувати два роки назад. З кінця 2003 року сторони проживають окремо. Як позивач так і відповідач прийшли на цей час до висновку про необхідність розірвання шлюбу». (а.с.58).

Пунктом четвертим статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Статтею 10 ЗУ "Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні" передбачено, що молоді сім'ї та молоді громадяни можуть одержувати за рахунок бюджетних коштів пільгові довгострокові державні кредити на будівництво і придбання жилих будинків і квартир, на оплату вступних пайових внесків при вступі до молодіжних житлових комплексів, житлово-будівельних кооперативів, а також на обзаведення домашнім господарством. Молоді сім'ї, які не мають дітей, сплачують кредит з відсотковою ставкою у розмірі три відсотки річних від суми заборгованості по кредиту. Молоді сім'ї, які мають одну дитину, звільняються від сплати відсотків за користування кредитом; молодим сім'ям, які мають двох дітей, за рахунок бюджетних коштів, крім того, погашається 25 відсотків суми зобов'язань по кредиту, а молодим сім'ям, які мають трьох і більше дітей, - 50 відсотків суми зобов'язань по кредиту.

Порядок надання пільгових довгострокових кредитів молодим сім'ям та їх пільгового погашення встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року № 584 «Про затвердження Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» (далі - Положення № 584).

Таким чином, на підставі вищенаведеного та згідно рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 16.06.2005 року по цивільній справі № 2-3032/05 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили 19.07.2005 року, вбачається втрата правового статусу молодої сім'ї, так як відповідно до абзацу 6 ст. 1 Закону України "Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні": «молода сім'я - подружжя, в якому вік чоловіка та дружини не перевищує 35 років, або неповна сім'я, в якій мати (батько) віком до 35 років», а тому наразі Позичальником по Кредитній угоді є гр. ОСОБА_3

Крім цього, відповідно до ст. З Сімейного кодексу України «Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки».

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Таким чином, враховуючи порушення умов кредитної угоди відповідачем було здійснено перерахунок щоквартального платежу за умови втрати пільги та складено новий графік погашення кредиту. Додатковий договір до кредитної угоди № 064 від 4.10.2001 року з перерахунком щоквартального платежу через втрату пільг з метою врегулювання договірних відносин було направлено позивачу (а.с. 22, 23).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 610, 629, 1054 ЦК України, Закон України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права на пільгу та припинення зобов'язального правовідношення - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2018 року

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», місце знаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7 кімн.723, .

Суддя: В.В. Антонюк