ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2769/18
Провадження № 2/210/1438/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.05.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами т правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У звязку з неналежним виконанням свої зобовязань, відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість у розмірі 11612,65 грн., яка складається з наступного: 2230,02 грн. заборгованість за кредитом, 8353,46 заборгованість за процентами за користування кредитом, штрафи відповідно до п. 8.6. Умов 500 грн. штраф (фіксована частина), 529,17 грн. штраф (процентна складова).

У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11612,65 грн., а також судові витрати.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відзиві позивач заперечував проти позову, оскільки кредит ним був погашений у повному обсязі, просив застосувати строки позовної давності під час ухвалення рішення, крім того, просив суд витребувати матеріали кредитної справи від позивача.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідач користувався кредитною карткою «Універсальна», здійснював покупки та розраховувався отриманими кредитними коштами. Згідно виписки по рахунку, погашення заборгованості від 30.04.2014 року в розмірі 451,76 грн. було здійснено за допомогою автоматичного погашення заборгованості, однак вказаних коштів було не достатньо для погашення заборгованості за кредитом, оскільки відповідач ухилявся від належного виконання зобовязань, тому йому було нараховані відсотки та пеня за порушення зобовязань. Крім того, вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором банком не надсилаються, оскільки згідно умов договору клієнт зобовязаний самостійно знайомитись зі станом свого рахунку. Також у відзиві зазначено, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Так, строк дії картки відповідача до останнього дня вказаного місяця, тобто строк дії випущеної картки до останього дня 05.2013 року. Позивач звернувся до суду 16.05.2018 року. У звязку з викладеним, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що 26.05.2006 року між сторонами був укладений договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг), згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 7).

Крім того, відповідач у своєму відзиві підтвердив та визнав факт отримання ним кредитних коштів та користування ними (а. с. 29-30).

Згідно з приписами положень ст.634, 638 ЦК України, відповідачка, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1. цього ж Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, 30.04.2014 року відповідач сплатив на погашення кредиту 451,76 грн., а 28.04.2015 року відбулось автоматичне погашення простроченої заборгованості в розмірі 0,25 грн. В подальшому, жодних платежів відповідачем не здійснювалось.

Позивачем до суду надано інформацію про те, що ОСОБА_4 згідно кредитного договору №б/н від 26.05.2006 року отримав картки №732509, №065943, №923776 зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня 05.2013 року.

Позивачем не надано доказів продовження строку дії картки або отримання відповідачем у ПАТ КБ «ПриватБанк» нової кредитної картки з іншим строком дії.

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

ОСОБА_5 звернувся з позовом до суду 31.05.2018 року, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права, а відповідачем, в свою чергу, було заявлене клопотання про застосування строку позовної давності, а тому наявні передбачені ч.4 ст.267 ЦК України підстави для відмови у позові за спливом позовної давності. Крім того, відповідно до статті 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг збільшений строк позовної давності не може бути застосований за відсутності письмової згоди позичальника на збільшення позовної давності відповідно до положення ч.1 ст.259 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15.

Так, частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовні давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Звернувшись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, банк у відповіді на відзив наполягав на тому, що за згодою з відповідачем, між ними була збільшена позовні давність та визначена у 50 років.

Проте, визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг збільшений строк позовної давності не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, відповідно до положення частини першої статті 259 ЦК України.

Отже, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що збільшення позовної давності до 50 років потребує дотримання сторонами встановленої законом письмової форми шляхом укладення відповідного договору, який боржник мав би підписати. За відсутності зазначеного, вважати, що відбулася домовленість між сторонами про зміну тривалості позовної давності, не має.

У звязку з викладеним, з огляду на те, що позивачем не вказано причин поважності пропущення строків позовної давності та не заявлено клопотання про їх поновлення, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у звязку з пропущенням строку позовної давності звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 258, 509, 525, 526, 546, 551, 625, 627, 629, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко