АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 640/12187/14

Провадження № 22-з/790/85/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Чабан А.В.

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Ярмоленко О.В.,

стягувач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року по цивільній справі № 640/12187/14-ц за поданням старшого державного виконавця Київського відділу виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ярмоленко О.В. про зміну способу та порядку виконання рішення суду (головуючий першої інстанції суддя Бородіна Н.М.), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення та зобов'язати вчинити певні дії.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково.

Виселено ОСОБА_3 з 13/200 частин будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у входженні до належної на праві власності ОСОБА_2 частини будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

08 листопада 2017 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду із поданням про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №640/12187/14-ц у виконавчому провадженні №46144170 шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики 35000грн., з урахуванням індексу інфляції 3844,60грн., 3% річних в розмірі 1165,20грн., та судові витрати в сумі 428грн, а усього 40437,80грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року в задоволенні подання державного виконавця - відмовлено.

На ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року - залишено без зміни.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 подано заяву про роз'яснення постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року.

Зазначає, що з судового рішення незрозуміло чому в констатуючій частині рішення безпідставно стверджується, що відповідачку ОСОБА_3 виселено з належної йому частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; в судовому рішенні зазначено, що він подавав заяву щодо передачі йому зазначеного майна, проте в матеріалах справи такої заяви немає; в судовому рішенні зазначено про його право або право державного виконавця змінити спосіб виконання рішення суду, а потім необгрунтовано відмовляє в задоволенні цього права; незрозуміло, чому суд відмовляючи в задоволення заяви державного виконавця дійшов обгрунтованого висновку про відсутність для цього підстав.

Просить конкретно роз'яснити у чому саме полягає необгрунтованість його вимог про зміну способу виконання законного рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 належних йому коштів.

Суд, вислухав суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14 роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз'ясненню.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин (Проніна проти України, №63566/00, ?23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Постанова Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини, викладена чітко, доступно і не є суперечливою, прийнята на підставі норм цивільно-процесуального законодавства.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 він фактично не погоджується із прийнятим апеляційним судом судовим рішенням, вважає його необгрунтованим, а викладені в ньому обставини не відповідають матеріалам справи.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року залишено без змін ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року, якою відмовлено державному виконавцю в задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

В поданні про зміну способу та порядку виконання рішення суду державний виконавець зазначає, що у ВДВС на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 40437,80грн. В процесі виконання описано 13/200ч. житлового будинку АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3 Треті прилюдні торги з реалізації цього майна не відбулися і ОСОБА_2 була подана заява від 19 лютого 2012 року про залишення нереалізованого майна божника за собою, а 09 липня 2013 року державним нотаріусом ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (т.І, а.с.175-176).

Обгрунтовуючи свою заяву про роз'яснення постанови апеляційного суду від 14 березня 2018 року ОСОБА_2 зазначає про ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду від 15 серпня 2007 року, яким з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 40437,80грн.

Між тим, подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду стосується рішення суду від 16 жовтня 2014 року по справі №640/12187/14-ц про виселення ОСОБА_3 та зобов'язання її вчинити певні дії.

Суд першої інстанції розглядав саме це подання і обгрунтовано відмовив у зміні способу і порядку виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 на стягнення з неї 40437,80грн.

З урахуванням викладених обставин, колегія вважає заяву ОСОБА_2 про роз'яснення постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.271 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року -відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 14 серпня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко