Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Ларіоновій Н.М.,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний судноремонтний завод» (надалі ПАТ «Київський суднобудівний судноремонтний завод») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 р. ПАТ «Київський суднобудівний судноремонтний завод» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою № АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивує тим, що даний гуртожиток знаходиться на балансі ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод», що відповідачам було надано кімнату в гуртожитку підтверджується договором купівлі-продажу майна державного підприємства від 14 квітня 1993 року, листом № 10-21-2131 від 27.02.1998 р. Фонду державного майна України та додатком до нього. У відповідності до картки форми №16, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, хоча фактично, з дня реєстрації місця проживання та по даний час в зазначеному гуртожитку не проживали та не з'являлися. В період з 09 вересня 2014 року по 04 березня 2015 року, відповідальними працівниками ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» були складені акти про те, що відповідачі зареєстровані, але не проживають у приміщенні в якому вони зареєстровані. Приймаючи до уваги те, що відповідачі не проживають у кімнаті без поважних причин понад шість місяців, не цікавляться гуртожитком та не беруть участі в його утриманні та оплаті платежів за житлово-комунальні послуги, їхні особисті речі відсутні, в зв'язку з чим, ПАТ «Київський суднобудівний судноремонтний завод» звернувся за захистом порушеного права до суду.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 26.11.2015 р. (суддя Неганова Н.В.).

21.06.2016 року суддею Негановою Н.В. по даній справі винесено заочне рішення, яким позов задоволено в повному обсязі.

17.11.2016 року ухвалою судді Неганової Н.В. заочне рішення в цивільній справі № 758/12742/15-ц за позовом ПАТ «Київський суднобудівний судноремонтний завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням , скасоване та призначено справу до судового розгляду.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 01.11.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

До початку судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачам було надано кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_1, що у Подільському районі м.Києва. Даний гуртожиток знаходиться на балансі ПАТ «Київський суднобудівний судноремонтний завод», що підтверджується договором купівлі-продажу майна державного підприємства від 14 квітня 1993 року, листом № 10-21-2131 від 27.02.1998 р. Фонду державного майна України та додатком до нього.

У відповідності до картки форми № 16 відповідачі, отримали реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, хоча з дня реєстрації місця проживання в зазначеному гуртожитку не проживали та не з»являлися, що підтверджується відповідними актами.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

Відповіднодо ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановленістроки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно з актами, складеними житловим органом 06.03.2017 року14.08.2018 року відповідачі фактично не проживають заа дресою: АДРЕСА_1 їх особистих речей не виявлено.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шістьмісяців, у судовому засіданні невстановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців невиявлено, а відтак, ОСОБА_1, ОСОБА_2 слід визнати такими, що втратили право користування кімнатою.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачі понад встановлені сторки, тобто більше шести місяців відсутні в житловому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Судом встановлено, що відповідачі по справі не проживають в житловому приміщенні понад встановлені строки без поважних причин, їх особисті речі в кімнаті відсутні, за надані житлово-комунальні послуги не сплачують.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкають в кімнаті гуртожитку без поважних причин понад шість місяців, тим самим втратили право користування даним житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню.

За таких обставин, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить довисновку про задоволення позову.

Н апідставі викладеного, керуючисьст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний судноремонтний завод до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованог за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_2) такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованог за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариста «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» ( ) судовий збір в розмірі 1218,00 грн., тобто по 609,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Суддя Н. М. Ларіонова