АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

01 серпня2018 року м. Київ

Справа 761/15221/17

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - ОСОБА_2 про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди,

В С Т А Н О В И В

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.04.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року - залишено без змін.

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/3304/2018 (06.115/796/270/2018)
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
11.06.2018 до Апеляційного суду м. Києва надійшла заява представника позивача - ОСОБА_2 про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат, в якій він просив прийняти додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11105, 72 грн. В обґрунтування заяви вказував на те, що 23.01.2018 ОСОБА_3 уклала договір про надання правничої (правової) допомоги №20180123/01 з адвокатським бюро «Ципін і партнери». Відповідно до додатку №2 до вказаного договору, клієнт доручає Бюро представництво інтересів клієнта у справі №761/15221/17 під час позасудового, судового та виконавчого провадження. Сторони погодили, що за виконання цього доручення клієнт здійснює оплату за тарифом 1443,79 грн. за год., що було еквівалентом 50 дол. США за курсм НБУ, встановленим на день укладання доручення. Бюро здійснює коригування розміру оплати відповідно до курсу долара США, встановленого НБУ на день формування рахунку. Вказує, що в таблиці наводився детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом ОСОБА_2, що становлять обсяг - 8,5 годин. Клопотаннями від 16.04.2018 та 02.04.2018 до суду апеляційної інстанції були подані докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу - копії квитанцій про оплату послуг Бюро у розмірі 5196,00 грн. та 5909,72 грн., що в сумі складає 11105,75 грн.

Вказує, що адвокат здійснив вивчення судової практики по спірному питанню, вивчення змісту поданої апеляційної скарги відповідача та матеріалів доданими до неї, сформував правову позицію у суді апеляційної інстанції та відповідно до неї склав відзив на апеляційну скаргу відповідача, який разом з додатками оформив відповідно до вимог ЦПК України та надіслав відповідачу. Адвокатом складені також інші документи, що зазначались у попередньому розрахунку суми судових витрат. Адвокат брав участь у всіх судових засіданнях в Апеляційному суді міста Києва (03.04.2018, 17.04.2018). Справа має достатню складність, про що, зокрема, свідчить велика кількість аргументів апелянта, які адвокат мав проаналізувати. Вказує, що ціна позову становила 154431, 15 грн., а тому гонорар адвоката у розмірі 11105, 72 грн. є незначним порівняно з ціною позову. Тим самим розмір витрат на оплату послуг представника позивача є співмірним із ціною позову.

Оскільки питання про судові витрати не було вирішено колегією суддів Апеляційного суду міста Києва при винесенні постанови від 17.04.2018, керуючись ст. ст. 137 та 270 ЦПК України представник позивача просить винести додаткову постанову про відшкодування судових витрат.

Матеріали цивільної справи №761/1522117 надійшли до суду апеляційної інстанції 25.06.2018.

На адресу апеляційного суду 23.07.2018 від представника відповідача, адвоката ОСОБА_5 надійшли заперечення на заяву про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат. В обґрунтування заперечень, представник відповідача вказує на те, що рішенням суду першої інстанції, у вказаній справі, вже було розглянуто питання про стягнення судових витрат з відповідача, а саме стягнуто 1529, 02 грн судових витрат по сплаті судового збору. Також зазначає, що учасником вказаної справи, є ФОП ОСОБА_4, а не ОСОБА_4, як зазначає представник позивача. Беручи до уваги викладене, та те, що судом першої інстанції вже було вирішено питання про судові витрати, вважає, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної заяви.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. А тому колегія суддів апеляційного суду з урахуванням вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважала за можливе розглядати заяву без участі осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заяву про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2018 між Адвокатським бюро «Ципін і партнери», в особі директора ОСОБА_2, з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, було укладено договір про надання правничої допомоги № 20180123/01, того ж числа між Адвокатським бюро «Ципін і партнери», в особі директора ОСОБА_2, з однієї сторони та ОСОБА_3 укладено Додаток №2 до договору надання правничої допомоги № 20180123/01 (а.с. 205-207). У порядку та на умовах визначених договорами, ОСОБА_6 доручає Бюро здійснювати представництво її інтересів у справі №761/15221/17 під час позасудового, судового та виконавчого проваджень. Погодинна оплата складає 1443,79 грн/год, що є еквівалентом 50 дол. США, за курсом НБУ встановленим на день укладення вказаних вище договорів.

На адресу апеляційного суду 29.03.2018 від представника позивача - адвоката ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу до якого також долучено попередній розрахунок суми судових витрат (а.с. 203, 204). Вказаний розрахунок складається із: ознайомлення зі змістом поданої скарги відповідача та матеріалами доданими до неї, складання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, оформлення відзиву та надіслання відзиву з додатками відповідачу, складання клопотання про виключення документу з числа доказів, складання попереднього розрахунку суми судових витрат, участь в судових засідання у справі, з визначення попередньої вартості послуг в розмірі - 11162 грн.

В судовому засіданні 03.04.2018 адвокатом ОСОБА_2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії квитанції № 46 від 29.03.2018 про оплату правничої допомоги в розмірі 5909, 72 грн., ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання клопотання задоволено та вказану квитанцію долучено до матеріалів справи (а.с. 211-214). Також у вказаному клопотанні представник позивача вказував на те, що докази понесення позивачем подальших витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції будуть надані протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

У своїй заяві адвокат ОСОБА_2 вказував на те, що клопотаннями від 16.04.2018 та 02.04.2018 до суду апеляційної інстанції були подані докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу - копії квитанцій про оплату послуг Бюро у розмірі 5196,00 грн. та 5909,72 грн., що в сумі складає 11105,75 грн.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутнє клопотання представника позивача від 16.04.2018 про надання доказів на оплату позивачем витрат на правничу допомогу - копії квитанції про оплату послуг Бюро в розмірі 5196,00 грн. Копія вказаної квитанції була надана представником позивача до апеляційному суду лише 06.06.2018 разом з заявою (а.с. 238-243) , а тому колегія суддів вважає, що заява в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5196,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки докази їх понесення позивачем подані після спливу п'яти днів після ухвалення рішення суду, тобто з порушенням строків передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України. В іншій частині заява підлягає задоволенню, оскільки апеляційний суд в судовому засіданні 17.04.2018 відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги відповідача, та залишаючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 без змін, не вирішив питання про розподіл судових витрат понесених позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5909,72 грн. При цьому слід зазначити, що стороною відповідача не було наведено обставин та надано доказів щодо неспівмірності даних витрат, що виходячи з положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України, вразі незгоди сторони з такими витратами, є його обов'язком.

Посилання представника відповідача на те, що судом першої інстанції вже було вирішено питання про судові витрати, а тому заява позивача про стягнення з ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, колегія суддів до уваги не приймає виходячи з такого. Так, судом першої інстанції судовий збір в розмірі 1529, 02 було стягнуто з відповідача на користь позивача в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції), так як позовні вимоги позивача було задоволено в повному обсязі. В даному випадку стороною позивача була подана заява про стягнення судових витрат понесених позивачем на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, і вказане питання виходячи з положень пп. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України мало бути вирішено під час постановлення судового рішення. Тому посилання представника відповідача на те, що дане питання не підлягає розгляду, оскільки судом першої інстанції вже було вирішено питання про судові витрати є помилковим.

Керуючись ст. ст. 137, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника позивача - ОСОБА_2 про винесення додаткової постанови про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5909, 72 грн.

В іншій частині вимоги заяви залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений 06.08.2018