ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3305/18 Справа № 200/2354/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства Актабанк до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.01.2014 року між банком та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку №0167, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 75 000 грн. строком на один рік з кінцевим терміном повернення до 14.01.2015 року. Банк виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі та відкрив відповідачу картковий рахунок №0167 на умовах тарифного пакету відповідно до додатку №1 до Кредитного договору. Разом з тим, в порушення умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту та станом на 14.01.2016 року має заборгованість в сумі 22 216 грн. 06 коп., яка складається з: простроченого кредиту 13 827 грн. 86 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам 8 388 грн. 20 коп. На підставі цього, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в зазначеному вище розмірі

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства Актабанк задоволено в повному обсязі та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в сумі 22 216,06 грн., з яких: 13 827,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 8 388,20 грн. - заборгованість по відсоткам.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з їх доведеності, так як відповідач неналежно виконував свої кредитні зобов'язання, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не викликає сумніву.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заборгованість за спірним кредитним договором відсутня, внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, які були погашені його дружиною ОСОБА_2 за рахунок коштів, які знаходились на депозитних рахунках. Скаржник вважає, що спірний кредитний договір є припиненим з моменту звернення сім'ї ОСОБА_2 до банку із вимогами про погашення кредитної заборгованості за рахунок коштів на депозитних рахунках 08 вересня 2014 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 15.01.2014 року між банком та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку №0167, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в сумі 75000 грн. строком на один рік з кінцевим терміном повернення до 14.01.2015 року.

Банк виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі та відкрив відповідачу картковий рахунок №0167 на умовах тарифного пакету відповідно до додатку №1 до Кредитного договору.

Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач не здійснює погашення кредиту, в зв'язку з чим, станом на 14.01.2016 року він має заборгованість в сумі 22 216,06 грн., яка складається з: простроченого кредиту 13 827,86 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 8 388,20 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскільки відповідачем в порушення умов кредитного договору не сплачена заборгованість, то вказаний борг підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з кредитного договору він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача, однак останній ухилився від виконання своїх кредитних зобовязань, що і призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість за спірним кредитним договором відсутня, внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, які були погашені його дружиною ОСОБА_2 за рахунок коштів, які знаходились на депозитних рахунках та те, що спірний кредитний договір є припиненим з моменту звернення сім'ї ОСОБА_2 до банку із вимогами про погашення кредитної заборгованості за рахунок коштів, які знаходяться на їх депозитних рахунках, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного, тоді як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, надав їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений апелянтом судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_3