ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1616/18 Справа № 191/3096/17 Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря - Керімовій- Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Синельниківський райагробуд",

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синельниківський райагробуд" про визнання рішення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Синельниківський райагробуд" та після уточнення позовних вимог просив визнати незаконним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" від 21 червня 2017 року про його звільнення з посади директора товариства, поновити на посаді директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" з 18.07.2017 року, стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за червень та липень 2017 року, а також середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, скасувати наказ № 2 про його звільнення від 18.07.2017 року.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.02.2017 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" його було обрано на посаду директора цього товариства, 08.02.2017 року він приступив до виконання посадових обов'язків. 21.06.2017 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" його було звільнено з цієї посади на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України при тому, що за своїм правовим змістом ця норма не може бути застосованою для звільнення керівника підприємства, тобто не може бути визнана законною підставою для його звільнення. Коли і за яких обставин приймалося рішення про його звільнення йому не відомо. Крім того, це рішення не відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не підписане жодним учасником товариства /т.1 а.с. 1-3/.

Відповідач надав відзив на позов та зазначив, що ОСОБА_1 був обраний на посаду директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" 07.02.2017 року, контракт запропонований позивачем 18.04.2018 року підписано та узгоджено не було, заробітну плату позивач нараховував собі самостійно без узгодження з іншими учасниками товариства. ТОВ "Синельниківський райагробуд" у 2017 році були укладені договори оренди з іншими підприємствами, кошти, які надходили за оренду приміщень, ОСОБА_1 витрачав в невідомому напрямку, при цьому обов'язкові бюджетні платежі не сплачувалися, що призвело до арештів рахунків підприємства. На вимоги учасників товариства звітувати, ОСОБА_1 відповідав відмовою, про що свідчить акт ревізійної комісії. В травні 2017 року, на вимогу учасників товариства, прийнято рішення про проведення ревізії, але всі необхідні документи для проведення перевірки ОСОБА_1 надавати відмовився.

Ревізійною комісією встановлено, що директор ТОВ "Синельниківський райагробуд" не виконує обов'язки покладені на нього статутом в частині забезпечення збереження активів підприємства, дбайливість при виконанні обов'язків, своєчасне оформлення звітної документації, викривлення звітних даних, що призвело до умисного заподіяння шкоди товариству та державі. Також, з урахуванням обов'язків директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" було встановлено факт умисної форми вини, а саме не сплата коштів обов'язкових платежів до бюджету, що понесло за собою накладення арештів на рахунки та майно підприємства та можливість настання негативних наслідків завдання збитків державі, мало місце неодноразове грубе порушення своїх обов'язків позивачем. 21.06.2017 року ОСОБА_1 самовільно розпломбував приміщення підприємства та виніс звідти всі документи бухгалтерського обліку, кадрові документи, в тому числі і свою трудову книжку, договори та матеріальні цінності ТОВ "Синельниківський райагробуд", чим підприємству було завдано шкоду.

Позивача було повідомлено про звільнення його з посади, так в наказі про звільнення ОСОБА_1 відмовився від підпису в присутності двох свідків та всіх учасників товариства. 26.07.2017 року було опубліковано об'яву у місцевій пресі про звільнення ОСОБА_1 та зміну печатки підприємства.

Відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду передбачений ст. 233 КЗпП України, так як його звільнено 18.07.2017 року, а до суду він звернувся 07.09.2018 року /т.1 а.с. 127-129/.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано рішення загальних зборів ТОВ "Синельниківський райагробуд" від 21.06.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" незаконним та скасовано.

Визнано наказ директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" № 2 від 18.07.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" незаконним та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Синельниківський райагробуд".

Стягнуто з ТОВ "Синельниківський райагробуд" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року в розмірі 13481 грн. 25 коп.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Вирішено питання щодо судових витрат /т.1. а.с. 183-187/.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції посилався на те, що згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" було вирішено питання про звільнення позивача з посади директора товариства на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, але як вбачається з наказу про звільнення від 18.07.2017 року звільнено на підставі п.1 ст. 41 КзпП України, тобто, наказ виданий всупереч рішенню загальних зборів учасників товариства, також зі змісту наказу не можна встановити з якої саме посади було звільнено позивача. Також суд першої інстанції вважає недоведеним факт ознайомлення позивача з наказом про звільнення і факт його відмови отримати копію наказу. Також позивач знаходився на лікуванні в період з 06.07.2017 року по 21.07.2017 року, що викликає сумніви щодо ознайомлення з наказом.

З рішенням суду не погодився відповідач ТОВ "Синельниківський райагробуд" яке звернулося з апеляційною скаргою, та посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необгрунтованого рішення, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог /т.2 а.с. 17/.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, що якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Згідно ч.5 цієї статті рішення загальних зборів може бути оскаржене учасниками товариства.

Відповідно до ч.3 ст. 99 ЦК України, ч.1 ст. 161 ЦК України керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов'язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до статуту ТОВ "Синельниківський райагробуд" затвердженого протоколом № 3 від 18.04.2017 року ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Синельниківський райагробуд", також учасниками товариства є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /т.1 а.с. 28-40/.

Відповідно до п. 7.2 статуту директор призначається загальними зборами на підставі пропозицій учасників терміном на п'ять років. У випадках невиконання чи неналежного виконання своїх обов'язків повноваження Директора можуть бути достроково припинені відповідним рішенням Загальних зборів Учасників. Директор може бути призначений на новий термін. Також Директор може бути призначений не із складу учасників Товариства. З директором укладається трудовий договір (контракт, угода), в якому визначається права, обов'язки і відповідальність Директора, умови його матеріального забезпечення і звільнення з посади з урахуванням гарантій, передбачених договором (контрактом, угодою) та законодавством України.

Загальними зборами учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" від 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 обрано на посаду директора з правами та обов'язками згідно статті 10 Статуту Товариства /т.1 а.с. 4-5/.

Контракт, запропонований відповідачем 18.04.2017 року, ОСОБА_1 підписано та узгоджено не було, заробітна плата нараховувалася ним самостійно, без узгодження з іншими учасниками товариства /т.1 а.с. 85-87/.

З матеріалів справи вбачається, що підприємством ТОВ "Синельниківський райагробуд" у 2017 році були укладені договори оренди з іншими підприємствами, кошти отримані від оренди витрачалися директором в невідомому напрямі, обов'язкові бюджетні платежі не сплачувалися, що призвело до арешту рахунків /т.1 а.с. 42, 45/

15 травня 2017 року ревізійною комісією ТОВ "Синельниківський райагробуд" було складено акт про те, що члени ревізійної комісії неодноразово зверталися до директора ТОВ "Синельниківський райагробуд" ОСОБА_1 з проханням надати документи для перевірки стану обігу коштів, які перераховуються підприємству згідно договорів оренди як на розрахунковий рахунок, так і готівкою, та послалися на те, що рахунки в "Ощадбанк" та "Райффайзен банк" знаходяться під арештом виконавчої служби у зв'язку з несплатою внесків до Пенсійного Фонду України. Також вимагали скликати позачергові збори учасників товариства з питання переобрання директора ОСОБА_1 /т.1 а.с. 91, 92/.

07 червня 2017 року ревізійною комісією ТОВ "Синельниківський райагробуд" було направлено на ім'я ОСОБА_1 листа з вимогою негайного скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" з метою вирішення питань пов'язаних із виникнення загрози суттєвим інтересам Товариства, а також з приводу:

1. здійснення протиправних дій з боку Директора товариства ОСОБА_1, під час підписання нового Статуту ТОВ Синельниківський райагробуд" , що мають ознаки кримінального злочину;

2. ненадання директором ТОВ "Синельниківський райагробуд" ОСОБА_1 повної, об'єктивної відповіді та пояснень на письмові звернення від 29.03.2017 року та 30.05.2017 року:

3. ненадання виконавчим органом товариства - директором, всіх необхідних документів, матеріалів для проведення Ревізійною комісією належної перевірки;

4. приховування інформації про діяльність та фінансовий стан товариства;

5. можливість зловживань вичинених посадовими особами товариства /т.1 а.с.19/.

21.06.2017 року ОСОБА_1 виніс з підприємства всі документи включаючи і трудову книжку, тому у підприємства була відсутня можливість поставити відмітку про звільнення, про що було складено протокол /т.1 а.с. 23/.

Згідно п.6.10 Статуту загальні збори учасників товариства скликаються не рідше ніж двічі на рік. Позачергові збори скликаються директором товариства. Якщо вимагають інтереси товариства в цілому, а в разі не платоспроможності, а також якщо виникла загроза значного скорочення статутного капіталу.

Збори учасників товариства скликаються також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш ніж як двадцятьма відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу що стосується діяльності товариства.

Загальними зборами ТОВ "Синельниківський райагробуд" від 21 червня 2017 року, протокол № 4, вирішено у відповідності до п.2 ст. 41 КЗпП України, звільнити ОСОБА_1 з посади директора з 21.06.2017 року у зв'язку з втратою до нього довіри з боку Вищого органу управління та призначено на посаду директора ОСОБА_5 ОСОБА_1 був присутній на цих зборах але від підпису відмовився /т.1 а.с. 88-90/.

Учасники товариства «Синельниківський Райагробуд» ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 повідомили ОСОБА_1 про те, що осередні збори було призначено на 08.07.2017 року на 10 годину, але ОСОБА_1 не з'явився. Позивачу було направлено листа з вимогою прозвітувати учасникам товариства про господарську та фінансову діяльність за перше півріччя 2017 року та його діяльність на посаді директора та перенесено збори на 28 липня 2017 року на 10 годину /т.1 а.с. 93/.

Наказом № 2 від 18.07.2017 року ОСОБА_1 було звільнено з 18.07.2017 року зі згоди учасників ТОВ "Синельниківський райагробуд" (протокол № 4 від 21 червня 2017 року), згідно п.1 ст. 41 КЗпП України.

ОСОБА_1 був ознайомлений з цим наказом, але від підпису відмовився в присутності свідків /т.1 а.с. 126/.

26.07.2017 року у газеті "Твій регіон" було повідомлено про зміну керівника ОСОБА_1 на іншого керівника /т.1 а.с. 94/.

За правилами пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідкам, які настали внаслідок такого порушення.

В абзаці другому пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло завдати) шкоду.

Наведені в рішенні суду першої інстанції підстави задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме те, що загальними зборами учасників ТОВ «Синельниківський райагробуд» було вирішено звільнити ОСОБА_1 на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, а наказ про звільнення від 18.07.2017 року було видано про звільнення його на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України, всупереч рішення зборів, то з ними погодитися не можна, так як на загальних зборах 21.06.2017 року були присутні учасники товариства, які голосували за звільнення ОСОБА_1 з посади директора, також вони погодилися з наказом про його звільненням, що було підтверджено у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що те, що в протоколі загальних зборів та наказі про звільнення стоять різні пункти статті 41 КЗпП України, то це не може бути підставою для їх скасування, так як грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, також встановлено, що на підприємстві через поведінку позивача виникла конфліктна ситуація, яка негативно сказується на роботі підприємства.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_1 є безумовною підставою для розірвання з ним договору з підстав передбачених п.1 ст.41 КЗпП України.

А тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Синельниківський райагробуд" - задовольнити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року - скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синельниківський райагробуд» про визнання рішення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров