Справа № 316/491/18
Провадження № 2/316/476/18
"08" серпня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого-судді Вільямовській Н.О.,
секретар судового засідання Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.
Позиція позивача викладена в позовній заяві і у вступному слові, полягає в такому.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що20 березня 2018 року ОСОБА_1 отримала на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу, двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі на момент оформлення правочину був зареєстрований один із власників квартири- Саркісян ОСОБА_4. Під час оформлення договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно № 314 від імені відповідача за довіреністю, діяла представник ОСОБА_5 Сам відповідач, в усній формі, попрохав позивачку надати йому час для зняття з реєстраційного обліку особисто. Своє прохання мої мотивував необхідністю постановки на військовий облік та, через це, тривалим часом процедури зняття з обліку. ОСОБА_1 виконала прохання відповідача та чекала до 27.03.2018 року, хоча в договорі вказано та оговорено сторонами термін самостійного зняття з реєстраційного обліку відповідача- 20.03.2018 року. Однак, станом на 27.03.2018 року, відповідач самостійно не знявся з реєстраційного обліку. В добровільному порядку вирішити вказане питання з ОСОБА_2немає можливості, оскільки фактичне місцезнаходження останнього невідоме, телефонні дзвінки відповідач ігнорує.
В судове засідання сторони не зявилися.
Позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. (а.с. 60).
Представник позивача ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_3, також на електронну адресу суду надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. (а.с. 59).
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позивач надала свою згоду на заочний розгляд справи.
Представник третьої особи- Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, також на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 50).
Представник третьої особи- Комунального підприємство «Підприємство комунальної власності» причини неявки не повідомив.
Ухвалою суду від 04.04.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання.
15.05.2018 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач та її представник посилалися як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є власницею квартири № 59, розташованої в буд. № 21 по вул. Українська у м. Енергодар, Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно № 314 (а.с. 8-9, 10).
З моменту укладення вказаного договору відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає, але залишається зареєстрованим, що підтверджується листом Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області № 654 від 26.03.2018 року (а.с. 14). Наявність зазначеної реєстрації ОСОБА_2 у спірній квартирі створює перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання своєю власністю.
Станом на 08.08.2018 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 до Енергодарського міського суду Запорізької області не надходив.
Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред'явлення до суду позову про усунення перешкод у користуванні майном випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ст.ст. 386, ст. 391 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом припинення дії, яка порушує право. У зв'язку з чим позивач, який має намір усунути перешкоди у користуванні майном вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном.
Відповідно до ст. 30, ст. 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319, ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що ОСОБА_2 не є власником спірної квартири, не несе обов'язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належної квартири та порушує її права власника, що має істотне значення.
Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача ОСОБА_1 окрім судового, немає.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормамиЖК УРСР та ЦК (статтями71,72,156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).
Враховуючи викладене вище, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1, визнавши ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,259,263-265,268,273,280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності», про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. О. Вільямовська