Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" грудня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власницею будинку №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі, який належить позивачці на підставі договору дарування від 30.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за реєстраційним №4868. Відповідно до інформаційної довідки Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг у вказаному будинку зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2, який з 2012 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявлявся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 30.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за реєстраційним №4868, ОСОБА_1 володіє будинком №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №157376 від 30.09.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5274249 від 02.11.2004 року.

Як вбачається з інформаційної довідки Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг №28-126-4202 від 05.09.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проте у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом №721 від 28.09.2018 року, складеним головою КСН «сел.Каменськ».

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки, відповідача по справі тривалий час не бачили та підтвердили, що він не мешкає у будинку №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі, його особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідач є членом родини позивачки, але з 2012 року у будинку не проживає, його особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №27 по вул.Садовій в м.Маріуполі.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт