Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про скасування рішень, державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, з урахуванням уточнених позовних вимог (том 2 а.с.97) просив:

- скасувати рішення комісії по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 р. (протокол № 8) та від 06.12.2007 р. (протокол № 18) про затвердження порядку користування земельною ділянкою по вул. Б.Тена №63 у м. Житомирі;

- скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради 22 сесії 5 скликання від 06.02.2008 №553 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки 0,0193 га ОСОБА_5;

- скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №150697, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі;

- зобовязати ОСОБА_5 повернути незаконно зайняті нею 0,0062 га земельної ділянки, що обмежує його право користування та технічного обслуговування будинку та відновити стан, який існував до порушення, не чинити перешкоди в користуванні, та знести самовільно встановлену огорожу;

- стягнути з відповідачів на його користь понесені витрати по сплаті судового збору та правової допомоги у розмірі 1717 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторонам у справі та іншим співвласникам на праві спільної часткової власності належить жилий будинок №63 по вул. Б.Тена у м. Житомирі. За даним домоволодінням у користування закріплена земельна ділянка розміром 0,602 га, з якої позивачу належить 204/800 ід.ч., що відповідає частці у праві власності на будинок, а відповідачеві ОСОБА_5 належить 32/100 ід.ч.. 22 березня 2007 року між співвласниками даного будинковолодіння, за виключенням позивача, укладена угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою. За цією угодою на 32/100 ід.ч., належних в земельній ділянці відповідачеві ОСОБА_5, їй виділялось 0,0193 га. Оскільки позивач про укладання такої угоди не повідомлявся, з ним її умови не погоджувались, вважає, що угода не відповідає дійсності. Проте, не зважаючи на відсутність підпису одного із співвласників, дана угода була підписана головним інженером і землевпорядником відділу земельних ресурсів міськради. На підставі цієї угоди комісія по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 року (протокол № 8) рекомендувала затвердити порядок користування земельною ділянкою, згідно ідеальних часток в будинковолодінні. Вказане рішення залишено в силі рішенням цієї ж комісії від 06.12.2007 року (протокол № 18). Угода і рішення комісії по земельних спорах затверджені рішенням 22 сесії 5 скликання ОСОБА_3 міської Ради від 06.02.2008 року № 553. В результаті вказане рішення міськради стало підставою для видачі ОСОБА_5 державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Б.Тена, 63. Враховуючи, що в дійсності угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою між всіма співвласниками не укладалась, на думку позивача вона не має правового значення, і не породжує наслідків. Використавши вказану ситуацію, відповідачка, незаконно, понад розмір, вказаний в акті, захопила 45 м2 закріпленої за будинком земельної ділянки, спорудивши на відстані 30 см. від вікна позивача капітальну огорожу, чим, як вказує останній, порушила його право землекористування.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Колупаєва В.В. від 27.12.2016 року відкрито провадження у справі (том.1 а.с.17).

16.02.2017 року до суду від представника ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшло письмове клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Житомирській області правонаступника ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області (том.1 а.с.28-29).

15.05.2017 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Шалоті К.В.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Шалоти К.В. від 15.05.2017 року відкрито провадження у справі (том.1 а.с.47).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.10.2017 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 Витребувано з ОСОБА_3 міської ради, Управління регулювання земельних відносин, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області: наявні угоди про порядок користування земельною ділянкою за адресою: м.Житомир, вул. Б.Тена, 63, укладені між співвласниками житлового будинку за цією адресою; матеріали розгляду комісії по земельним спорам ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 року, оформлене протоколом №8 та від 06.12.2007 року, оформлене протоколом №18, включаючи відомості про повідомлення ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо розгляду спору на відповідному засіданні міської комісії та докази направлення прийнятого комісією рішення цим сторонам; можливі варіанти розподілу земельної ділянки за адресою: м.Житомир, вул. Б.Тена, 63, між користувачами, запропоновані комісією по земельним спорам ОСОБА_3 міської ради та обґрунтування причин вибору комісією остаточного варіанту розподілу земельної ділянки. У задоволенні решти клопотання відмовлено (том.1 а.с.119).

07.11.2017 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у звязку з закінченням терміну повноважень судді Шалоти К.В. справу передано судді Сингаївському О.П.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від 13.11.2017 року справу прийнято до провадження (том 1а.с.125).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Сингаївського О.П. від 27.02.2018 року задоволено відвід заявлений позивачем судді Сингаївському О.П. Справу передано до канцелярії для здійснення авторозподілу (том.1 а.с.154-155).

28.02.2018 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Галасюку Р.А.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Галасюка Р.А. від 01.03.2018 року заявлено самовідвід судді Галасюку Р.А. Справу передано до канцелярії суду для визначення судді в порядку ст.33 ЦПК України (том.1 а.с.158).

15.03.2018 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано судді Рожковій О.С. для розгляду.

Ухвалою судді від 19.03.2018 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання (том.1 а.с.161).

02.04.2018 року представником ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому з посиланням на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06.09.2012 року №5246-VI, який набув чинності з 01.01.2013 року зазначено про наявність перерозподілу повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність, а відтак розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Житомирської області уповноважено Головне управління. Зазначає, що з позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що позивач не досягнув згоди з іншим співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою: м.Житомир, вул. Б.Тена, 63, однак позовні вимоги не містять жодних посилань на порушення його прав з боку ОСОБА_4 управління Держгеокадастру (том 1 а.с.163).

16.04.2018 позивачем подано суду заяву, в якій позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29.01.1997 року ОСОБА_5 було помилково виділено 43/100 земельної ділянки, які внесені в технічний паспорт БТІ, а фактично їй належить 32/100, що підтверджується довідкою БТІ про належність земельної ділянки, технічним паспортом від 07.07.2004 року. Після набрання рішенням суду законної сили, його перегляд комісіями з вирішення земельних спорів не передбачене діючим законодавством. Обовязковою умовою при подачі заяви на розгляд комісії з вирішення земельних спорів є документ, який підтверджує право користування земельною ділянкою, який відповідачем не був наданий і в матеріалах справи відсутній. Посилання відповідача ОСОБА_5 на виділення їй 193 метрів земельної ділянки нічим не підтверджені. В матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники були належним чином повідомлені про розгляд даного питання комісією з вирішення земельних спорів 25.06.2007 року. Відсутні докази і про повідомлення співвласників про повторний розгляд питання 06.12.2007 року. Протоколи комісії не відповідають встановленим вимогам, оскільки неможливо встановити склад комісії, хто із співвласників був присутній, докази їх своєчасного повідомлення. В звязку з відсутністю нотаріально завіреної згоди всіх співвласників робить угоду нікчемною і не може мати ніякого правового значення (том.1 а.с.167-170).

03.05.2018 року від представника ОСОБА_3 міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх посилань, про те, що рішення комісії не направлялись співвласникам земельної ділянки у встановлений законом строк. Зазначає, що оскаржувані позивачем протоколи комісії по земельних спорах №8 від 25.06.2007 року та №18 від 06.12.2007 року не є нормативними та іншими актами у формі рішень, відповідно до ст.59 Закону №280/97-ВР, вказані протоколи комісії несуть суто рекомендаційний характер та не створюють ніяких юридичних наслідків. Крім того, вказує, що державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення відповідного уповноваженого органу місцевого самоврядування або виконавчої влади, тому вимога про скасування державного акту є похідною й залежить від доведеності законності рішення відповідного органу, на підставі якого він виданий, тому відсутні правові підстави для скасування державного акту. Також зазначає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для оскарження протоколів, який закінчився 25.06.2010 року та 06.12.2010 року (том 1 а.с.241-243)

Відповідач ОСОБА_5 подала заперечення на позовну заяву в яких зазначила, що при виготовленні технічної документації, а саме при розробці проектної угоди про встановлення порядку використання та розпорядження земельною ділянкою, зі співвласником будинку ОСОБА_1 виник спір. У звязку з тим, що мирним шляхом його не вдалося врегулювати, зазначене питання було винесене на розгляд комісії по земельним спорам ОСОБА_3 міської ради та неодноразово розглядалось. На засіданні комісії розглядалось два варіанти встановлення порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Один з варіантів передбачав виділення ОСОБА_5 земельної ділянки площею, що перевищує площу земельної ділянки, що відповідає первинній ідеальній частці у власності на будинковолодіння. Тому, за рекомендацією комісії спеціалістами КП ОСОБА_3 міський центр земельних відносин був розроблений варіант розподілу, в яких площа земельної ділянки відповідала первинній ідеальній частці ОСОБА_5 25.02.2007 року (протокол №8) комісією було рекомендовано затвердити порядок користування земельною ділянкою згідно ідеальних часток в будинковолодінні. З рішення комісії по вирішенню земельних спорів чітко вбачається, що комісією було рекомендовано лише затвердити порядок користування земельною ділянкою згідно ідеальних часток в будинковолодінні. Рішенням комісії від 06.12.2007 року (протокол №18) залишено рішення комісії по земельним спорам від 25.02.2007 року без змін. З огляду на вищевикладене комісією не вирішувалось питання щодо безоплатної передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул.Б.Тена, 63 у м.Житомирі, питання безоплатної передачі у власності ОСОБА_5 земельної ділянки є виключно компетенцією ОСОБА_3 міської ради. Крім того, рішення комісії носять рекомендаційний характер при розгляді питань міської ради, а отже не можуть бути оскаржені в судовому порядку без оскарження рішення органу місцевого самоврядування, при прийнятті якого вони були прийняті. Після повторного розгляду питання про порядок використання та розпорядження земельною ділянкою за адресою: м.Житомир, вул.Б.Тена, 63, 06.12.2007 року комісією прийнято рішення залишити рішення комісії по земельним спорам від 25.02.2007 року без змін. Зазначає, що не відповідає матеріалам справи і посилання позивача, що площа переданої їй земельної ділянки не відповідає ідеальній частці у будинковолодінні, оскільки з додатку до протоколу комісії по вирішенню земельних спорів від 07.06.2007 року площа земельної ділянки 0,0193 га відповідає ідеальній частці у власності на будинковолодіння 32/100 (0,6002*32/100=0,0193 ). Таким чином отримавши у власність 0,0193 га земельної ділянки, право співвласників будинку не порушено. Щодо вимоги повернути незаконно зайняті 45 кв.м землі, то позивач не зазначає, де знаходиться дана земельна ділянка та чому позивач вважає її незаконно зайнятою. Вимога про зобовязання не чинити перешкоди та знести самовільно встановлену огорожу не підтверджена жодними доказами, що ОСОБА_5 чинить будь-які перешкоди у користуванні ділянкою. Щодо встановлення огорожі, то зазначена огорожа встановлена згідно порядку використання та розпорядження земельною ділянкою та відокремлює її земельну ділянку від земельних ділянок інших співвласників ( том 2 а.с.77-81).

09.10.2018 позивач уточнив позовні вимоги відповідно до змісту первісної позовної заяви, в якій зазначав про скасування рішення комісії по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 р. (протокол № 8) та рішення цієї ж комісії від 06.12.2007 р. (протокол № 18) про затвердження порядку користування земельною ділянкою по вул. Б.Тена, 63 у м. Житомирі; скасування рішення ОСОБА_3 міської ради 22 сесії 5 скликання від 06.02.2008 року №553 про безоплатну передачу у власність земельної ділянки 0,0193 га ОСОБА_5; скасування Державного акту на право приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. БТена, 63 у м. Житомирі; зобов'язання ОСОБА_5 повернути незаконно зайняту нею 0,0062 га земельної ділянки, що обмежує його право користування та технічного обслуговування будинку, та відновити стан, який існував до порушення, не чинити перешкод в користуванні та знести самовільно встановлену огорожу; стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та вартість правової допомоги у розмірі 1717 грн. (том 2 а.с.97).

22.10.2018 року представником ОСОБА_3 міської ради подані письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 від 09.10.2018 року (том 2 а.с.106- 107).

02.11.2018 року представником ОСОБА_4 управління Держгеокадастру подано відзив на позовну заяву, в яких представник зазначає, що з позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що позивач не досягнув згоди з іншим співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою: м. Житомир, вул. Б.Тена, 63, однак позовні вимоги не містять жодних посилань на порушення його прав з боку ОСОБА_4 управління Держгеокадастру (том 2 а.с.118-119).

05.12.2018 року відповідачем ОСОБА_5 подано до суду додаткові заперечення до позовної заяви, в яких відповідач додатково зазначила, що відповідно до договору дарування від 23.07.2004 року ОСОБА_5 належить 43/100 ідеальних часток житлового будинку. Таким чином, ОСОБА_5 має право на оформлення земельної ділянки площею 0,0259 га (0,0602*43/100=0,0259). Відповідно до оспорюваного рішення ОСОБА_3 міської ради вона отримала у власність земельну ділянку площею 0,0193 га, що менше ідеальної частки. Зазначене також свідчить про відсутність порушення прав позивача та інших співвласників будинку. Так як видача державного акту є похідним від прийняття рішення ОСОБА_3 міської ради, тому вимога про скасування державного акта про право власності на земельну ділянку також не підлягає задоволенню. Зазначає, що земельна ділянка площею 0,0255 га ніколи не перебувала у її власності, а отже твердження позивача про зайняття нею земельної ділянки не підтверджені належними доказами. Також зазначає, що 24.10.2011 року сплинув трирічний строк позовної давності щодо оскарження рішення ОСОБА_3 міської ради№553 від 06.02.2008 року. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (том.2 а.с.140-143).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до суду та з підстав, викладених у відзивах на позов.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (том 2 а.с.132).

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради під час розгляду справи просила відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, про що також зазначено у відзивах на позов.

Від представника відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила суд врахувати письмовий відзив на позовну заяву ( том 2 а.с.145).

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили (том.2 а.с.135, 137)

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані матеріали, повно та всебічно зясувавши обставини у справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, відповідачеві ОСОБА_5 та іншим співвласникам, на праві спільної часткової власності належить жилий будинок по вул.Б.Тена, 63 у м. Житомирі.

З довідки ОСОБА_3 обласного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації №А-9314 від 25.01.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 належить 32/100 ід.ч., ОСОБА_1 - 204/800 ід.ч., ОСОБА_9 - 68/800 ід.ч., ОСОБА_8 - 68/200 ід. ч. та загальна площа земельної ділянки становить 594 м2 (том 1 а.с.70)

22.03.2007 року між співвласниками вказаного домоволодіння була укладена угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: Б.Тена, 63.

Однак у її складанні і прийнятті позивач ОСОБА_1, як співвласник, участі не приймав. За змістом цієї угоди, відповідачеві ОСОБА_5 на її 32/100 ід.ч. було виділено 0,0193 га. із загальної площі земельної ділянки. При цьому, вказана угода була підписана головним інженером та землевпорядником відділу земельних ресурсів міськради Пришляком та ОСОБА_11В (том 2 а.с.30).

На підставі даної угоди, комісія по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради 25.06.2007 р. (протокол № 8) рекомендувала затвердити порядок користування земельною ділянкою, згідно ідеальних часток в будинковолодінні. Дане рішення залишено в силі рішенням цієї ж комісії від 06.12.2007 року (протокол № 18).

Рішенням 22 сесії 5 скликання ОСОБА_3 міськради від 06.02.2008 року № 553 вирішено затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Безоплатно передано у власність та надано в оренду земельні ділянки згідно з додатком 1 ( кількість землекористувачів 139) та додатком 2 (кількість землекористувачів 4)

За цим рішенням відповідач ОСОБА_5 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку по вул.Б.Тена,63 у м.Житомирі (том 1 а.с.87).

З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, виготовленої КП «ОСОБА_3 міський центр земельних відносин» від 14.03.2008 р. вбачається, що за даним домоволодінням за адресою: м.Житомир, вул.Б.Тена, 63, закріплена у користування позивача та ОСОБА_5 земельна ділянка розміром 0,602 га (том 1 а.с. 59-70).Таким чином, відповідач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,0193 га, розташованої у м. Житомир, вул.Б.Тена, 63, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку від 18.04.2008 року ( том.1 а.с.53).

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Порядок виготовлення та видачі державних актів станом на 2008 рік регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43.

Відповідно до даної інструкції складання державного акту проводиться на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ст.56 Закону України Про землеустрій ( на дату виникнення спірних правовідносин) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах

оренди; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; є) кадастровий план земельної ділянки; ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Відповідно до ч.2 Інструкції №43 роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності:

- підготовчі роботи;

- встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості ) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки;

- складання кадастрового плану земельної ділянки;

- заповнення бланку державного акта.

Керуючись зазначеними нормами ОСОБА_3 міська рада приймає рішення №32 від 23.06.2006 року Про склад міських комісій по земельних питаннях, грошовій оцінці земель міста та по вирішенню земельних спорів.

Відповідно до п.1 Положення по міську комісію по вирішенню земельних спорів зазначена комісія утворена для вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок, що у власності і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства.

Згідно п.5 цього Положення рішення комісії носять рекомендаційний характер при розгляді питань міської ради.

Суд приймає до уваги відомості, надані ОСОБА_3 міськрадою у листі № 15/925 на запит суду щодо відсутності відомостей про своєчасне повідомлення, серед інших, позивача ОСОБА_1 про розгляд спору на засіданнях міської комісії по вирішенню земельних спорів з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою вул. Б.Тена, 63.

Крім того, ОСОБА_3 міськрадою не надано і довідку про своєчасне вручення рішення міської комісії по вирішенню земельних спорів співвласникам будинку за вказаною адресою, у зв'язку із відсутністю у міськради підтверджених відомостей про це.

Також, листом № 15/925 ОСОБА_3 міськрадою повідомлено суд, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 1997 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Б.Тена,63. Рішення було прийнято з урахуванням технічної експертизи. В той же час, рішенням Корольовського районного суду від 4 квітня 1997 року вищевказане рішення суду скасовано. За позовом ОСОБА_1 до інших співвласників будинковолодіння №63 по вул. Б.Тена питання розподілу вказаної земельної ділянки та частин жилого будинку розглядалось в Корольовському суді м. Житомира і за рішенням від 10 січня 2003 року в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено. Однак, надати акт технічної експертизи № 567 розподілу земельної ділянки немає можливості, в зв'язку з його відсутністю в архівній справі. Спеціалістами КП «ОСОБА_3 міський центр земельних відносин» було запропоновано один варіант розподілу земельної ділянки за адресою вул.Б.Тена,63, який затверджений рішеннями комісій по вирішенню земельних спорів, які оспорює позивач. При цьому, відомості щодо укладення між співвласниками нотаріально посвідченої угоди про порядок використання земельної ділянки за вказаною адресою відсутні (том1 а.с.82-83).

Оцінюючи зазначені обставини на предмет преюдиційності встановлених в них фактів, суд приймає до уваги, що повноваження органів місцевого самоврядування щодо вирішення ними питань виключно в рамках пленарних засідань, встановлені п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

При цьому, право органів місцевого самоврядування (місцевих рад) скасовувати свої попередньо ухвалені рішення не узгоджується з принципами гарантованості «громадянам стабільності суспільних відносин», на чому було зауважено в Рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.09.2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Приймаючи до уваги відсутність погодження одного із співвласників, а саме позивача, порядку користування спірною земельною ділянкою в угоді від 22.03.2007 року, встановити відповідність фактичного розподілу земельної ділянки реальним часткам кожного із співвласників вимогам державно-будівельних норм та інших нормативно-правових актів України, можливо при відповідному експертному дослідженні даного питання, де експерт мав би при суміщенні планів домоволодіння встановити накладення ділянки на прибудинкову територію, що відповідає положенню за наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.12.2011 року №389 про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків.

Так, відповідно до п. 5.2 зазначених рекомендацій, розміри та конфігурації земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, рекомендується визначати для існуючої забудови - для окремих житлових будинків, на підставі проекту прибудинкової території; для групи будинків - на підставі детального плану території в межах кварталу.

Згідно з п. 6 зазначених рекомендацій така проектна документація щодо визначення прибудинкової території є підставою для розробки землевпорядної документації, а також правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою.

Домоволодіння по вул. Б.Тена,63 відноситься до багатоквартирного житлового будинку, оскільки згідно з ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», багатоквартирний житловий будинок, це житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира (співвласники домоволодіння проживають у окремих квартирах). Може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів. Котедж - одноквартирний 1-3-поверховий житловий будинок, міський, позаміський або сільський з невеликою ділянкою землі, розрахований на одну сім'ю. Згідно з ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» за умовною висотою будинки класифікують як малоповерхові, багатоповерхові, підвищеної поверховості та висотні. До багатоповерхових відносяться будинки заввишки 9 м &l ; Н - 26.5 м (зазвичай до дев'яти поверхів включно). Згідно з ДК 018-2000 - Державний класифікатор України. Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС): багатоквартирними є будинки з трьома та більше квартирами, як масової забудови, так і індивідуальні, підвищеної комфортності.

Враховуючи, що первісні набувачі часток домоволодіння по вул.Б.Тена, 63 набули право власності на частки нерухомого майна під час дії Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, а в подальшому у дію вступив Земельний кодекс України від 25.10.2001 року, то при визначені змісту права власників частки багатоквартирного житлового будинку, слід виходити з наступного.

Згідно із ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовують для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Для віднесення земельної ділянки до земель житлової забудови закон передбачає наступні умови: земельна ділянка має бути розташована в межах населеного пункту та повинна використовуватися для розміщення житлової забудови.

Визначення таких земельних ділянок має відбуватися на підставі затвердженої землевпорядної та містобудівної документації в порядку ст. 39 Земельного кодексу України, відповідно до якої використання земель житлової забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівельної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних і місцевих правил забудови.

Зміст термінів «генеральний план населеного пункту» та «інша містобудівна документація міститься в положеннях Закону України «Про планування і забудову територій» та ними визнаються текстові та графічні матеріали, якими регулюються планування, забудова та інше використання територій, з урахуванням яких визначається цільове призначення земель.

Статтею 42 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються у постійне користування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень зазначеної статті об'єктом права на землю є земельна ділянка багатоквартирного житлового будинку та належні до нього будівлі і споруди (ділянка під плямою забудови), а також прибудинкова територія, що визначається, як територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Згідно з п. п. 2, 4 ст. 4 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. При цьому передумовою для встановлення порядку використання таких земельних ділянок є визначення такого порядку співвласниками багатоквартирного житлового будинку відповідно до приписів п. 3 зазначеної статті.

При цьому, виходячи з того, що позивач набув у власність саме 204/800 ід.ч., а співвідповідач ОСОБА_5 32/100 ід.ч. домоволодіння по вул.Б.Тена, 63 в м. Житомирі, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, відповідно до якого у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Таким чином, перевищення площі земельної ділянки, яка приходиться на 32/100 ід.ч. домоволодіння по вул. Б.Тена,63 в м. Житомирі, що належить ОСОБА_5 є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів інших співвласників, зокрема позивача ОСОБА_1

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при укладенні угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою: Б.Тена, 63 (том 1 а.с.89) за підписами головного інженера та землевпорядника відділу земельних ресурсів міськради, була відсутня згода одного із співвласників багатоквартирного будинку (позивача ОСОБА_1.), який за законом отримав право на спільне користування земельною ділянкою, на якій розташований такий багатоквартирний житловий будинок.

Частина 2 ст. 158 ЗК України передбачає, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до частини 5 ст. 158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівля або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкта (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то вразі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з Постановою пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішенні цивільних справ» при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки, в надані дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобовязує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією або не вчиняти чи припинити їх, на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи виявлені порушення при оформленні права власності на земельну ділянку ОСОБА_5, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині скасування рішення комісії по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 р. (протокол № 8) та від 06.12.2007 року (протокол № 18) в частині безоплатної передачі у власність громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі, рішення ОСОБА_3 міської ради 22 сесії 5 скликання від 06.02.2008 №553 про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам м.Житомира в частині надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі для будівництва та обслуговування жилого будинків та господарських будівель, скасування державного акут на право власності на земельну ділянку серії ЯД №150697, виданого ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання ОСОБА_5 повернути незаконно зайняті нею 0,0062 га земельної ділянки, що обмежує його право користування та технічного обслуговування будинку та відновити стан, який існував до порушення, не чинити перешкоди в користуванні, знести самовільно встановлену огорожу та стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1717 грн., то такі вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, клопотань про призначення відповідної експертизи для підтвердження доводів та позиції позивача останнім під час розгляду справи також не заявлялось.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо посилань відповідачів про пропущений позивачем строк звернення до суду, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідачі при подачі заяв про пропуск позивачем строку позовної давності зазначають, що про наявність рішення 22 сесії ОСОБА_3 міської ради 5 скликання від 06.02.2008 року №553 позивачеві було відомо 24.10.2008 року, так як саме зазначене рішення витребовувалось адвокатом ОСОБА_12 в управлінні регулювання земельних ресурсів ОСОБА_3 міської ради (а.с.62 оглянутої в судовому засіданні справи №296/28/12-а). З позовом про скасування рішень комісії та державного акту в порядку адміністративного судочинства ОСОБА_1 звернувся 28.10.2010 року при цьому у зазначеному позові питання про скасування рішення ОСОБА_3 міської ради №553 від 06.02.2008 року не ставилося. Отже, трирічний строк позовної давності щодо оскарження рішення ОСОБА_3 міської ради №553 від 06.02.2018 року закінчився 24.10.2011 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.09.2008 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1І до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_5 про скасування рішення міської ради та державного акту про право власності на земельну ділянку та розяснено позивачеві, що для захисту своїх прав та законних інтересів він має право подати позовну заяву в порядку цивільного судочинства (том.1 а.с.13)

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21.05.2010 року провадження по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_5, Управління Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у м.Житомирі Житомирської області за участю третіх осіб ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про визнання частково недійсним рішень, державного акту та зобовязання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою закрито. Позивачеві розяснено, що він має право звернутися до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства (том.1 а.с.14).

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.08.2014 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення комісії по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 р. (протокол № 8) та рішення цієї ж комісії від 06.12.2007 р. (протокол № 18) в частині безоплатної передачі у власність громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі. Скасовано Державний акт на право приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі, зобов'язавши ОСОБА_5 повернути незаконно зайняту нею земельну ділянку та не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою (том 1 а.с.6-8).

Ухвалою ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 року постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 14.08.2014 року скасовано, провадження по справі закрито. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що підставою для скасування стало те, що фактично між сторонами існує спір про право, тому заявлені ОСОБА_1 вимоги повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства. (том1 а.с. 9-11).

Сторонами по справі не оспорюється, що позивач неодноразово звертався до суду для захисту своїх прав та інтересів як співвласника будинковолодіння, однак через тривалі судові провадження остаточне судове рішення не було постановлене з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин, а тому поновлює ОСОБА_1 строк для звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії по земельних спорах ОСОБА_3 міської ради від 25.06.2007 р. (протокол № 8) та від 06.12.2007 р. (протокол № 18) в частині безоплатної передачі у власність громадянці ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі.

Скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради 22 сесії 5 скликання від 06.02.2008 №553 про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання прпоектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам м.Житомира в частині надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки розміром 0,0193 га по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі для будівництва та обслуговування жилого будинкув та господарських будівель.

Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №150697, виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. Б. Тена, 63 в м. Житомирі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11.12.2018.

Суддя О. С. Рожкова