Справа № 191/2659/18
Провадження № 2/191/777/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.12.2018 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кухар Д.О.
за участю секретаря Яніної О.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є інвалідом третьої групи. Його мати - ОСОБА_3, яка була зареєстрована та проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 30.12.2014 року. У звязку з оформленням заяви про вступ у спадщину зясувалося, що за даною адресою, крім неї, також зареєстрований син її племінника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Реєстрація була здійснена 12.12.2013 року. Позивачу про цей факт нічого не було відомо. Його мати проживала сама в будинку багато років, а після її смерті в будинку взагалі ніхто не проживав, позивач з дружиною приїздили, щоб прибрати в будинку, у дворі, сплачували комунальні борги. Відповідач ніколи фактично не проживав за адресою, за якою зареєстрований. Сам відповідач не має змоги знятися з реєстрації тому, що зараз він проживає в Америці, коли повернеться невідомо. Про це стало відомо від його батька - ОСОБА_4.
У звязку з цим, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою : АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не зявився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачів судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія ІІ-УР № 221120, вбачається, що його батьками є : «батько ОСОБА_5», «мати ОСОБА_3».
Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-КИ № 600665, ОСОБА_3 померла 30.12.2014 року.
ОСОБА_6 про реєстрацію в Спадковому майні, 09.06.2015 року нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної конториМонич Н.Д. була заведена спадкова справа № 138/2015 після смерті ОСОБА_3, померлої 30.12.2014 року.
Згідно копії домової книги для прописки громадян, як проживають за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, 12.12.2013 року був зареєстрований за даною адресою ОСОБА_2.
Згідно довідки квартального комітету № 13 від 09.06.2015 року ОСОБА_3 проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5, та на момент смерті одна.
Згідно довідки квартального комітету № 13 від 18.05.2018 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, в будинку за адресою : м. Синельникове, вул. Георгієвського,120, не проживав та не проживає.
Згідно, наданої заяви ОСОБА_7, остання підтвердила той факт, що ОСОБА_3 проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 до самої смерті, а саме до 30.12.2014 року. Вона завжди проживала сама. Після її смерті в її частині будинку взагалі ніхто не проживав, син зі своєю сімєю приїжджав в гості, коли мати була жива, а потім доглядав за будинком, прибирав у дворі. Інших її родичів з дня смерті ОСОБА_3 вона не бачила.
Згідно, наданої заяви ОСОБА_8, остання багато років проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6, та знала померлу сусідку ОСОБА_3. Вона завжди проживала одна в домі. Її син, разом з сімєю, приїздив тільки в гості. Після смерті ОСОБА_3, в її дворі, крім сина з невісткою нікого не бачила.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
ОСОБА_6 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вказана стаття також закріплює вичерпний перелік причин відсутності громадянина понад 6 місяців, що є підставою для збереження житла за відсутнім наймачем.
ОСОБА_6 стаття 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З норми ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Так, матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі не є членом сімї позивача, зареєстровані за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, але не проживає за даною адресою з моменту своєї прописки, а саме з 12.12.2013 року без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належним йому житловим будинком, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319,321 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.12, 13, 77, 78, 259, 263, 264, 280- 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою : Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Георгієвського, 120/2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_9