Номер провадження: 22-ц/785/1658/18
Номер справи місцевого суду: 522/946/17
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Громіка Р.Д.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вищезазначеним позовом, згідно якого просив, вселити його у належну йому частину будинку, а також зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю. Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1992 року ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Також позивачу було видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 28 березня 2008 року на вказаний будинок. ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. з 1992 року та на теперішній час позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, в зв'язку з протиправними діями ОСОБА_2

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод в користуванні власністю - задоволено.

Вселено ОСОБА_3 в житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_2.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року, розглянути по суті зустрічний позов ОСОБА_2 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 - відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28 жовтня 1992 року ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору, що наявний в матеріалах справи.

У 1994 році між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що вказано у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зроблено запис 21 жовтня 1994 року за № 823, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11.08.2015 року.

З копії свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 28 березня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 належить на праві власності будинок за адресою АДРЕСА_2.

Крім того з довідки-виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію, судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований за спірною адресою з 1992 року.

З цієї ж довідки, судом встановлено, що відповідача зареєстровано з 22 листопада 1995 року за вказаною адресою.

На підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року по справі № 22ц/785/85/20І5, було визнано об'єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача - будинок за адресою АДРЕСА_2., за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Районним судом в судовому засіданні було встановлено, що відповідач змінила ключі від вхідних дверей будинку, в результаті чого позивач не має можливості користуватися своїм майном. Вчинення перешкод з боку відповідача підтверджується зокрема витягом з кримінального провадження, згідно якого вбачається, що ОСОБА_2, спільно з невстановленими особами проникла до вказаного будинку по АДРЕСА_2, що підтверджується листом Приморського відділу поліції в місті Одесі від 20.09.2016 року № 36/п-293. Крім того, у судовому засіданні відповідач не заперечувала проти факту неможливості спільного проживання, заперечувала проти вселення позивача, що свідчить про обґрунтованість позовної заяви.

Посилання відповідача на те, що відповідачу на праві власності належить інше нерухоме майно не може бути підставою для перешкоджання у користуванні належним позивачу майном.

Крім того, посилання відповідача на те, що квартира не є поділена в натурі, а відтак вказане вселення призведе до порушення прав відповідача, також не кореспондує з чинним законодавством, оскільки як позивач, так й відповідач є співвласниками в рівних частках спірного будинку та мають рівні права щодо користування, володіння та розпорядження належним майном. Разом з тим, сторони можуть звернутись до суду із позовом про виділ належної їм частки в натурі, при цьому не реалізація вказаного права, не може бути підставою для обмеження у користуванні власністю позивача.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Районний суд дійшов обґрунтованого висновку, що обраний позивачем засіб захисту порушеного права є ефективним, адекватним та таким, що відновить порушене права у належний спосіб.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що районним судом повно з'ясовано викладені обставини, висновок суду відповідає встановленим обставинам, правильно застосовано норми матеріального права та обґрунтовано прийнято рішення.

Посилання автора апеляційної скарги на те що, оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки районним судом не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а саме на безпідставну відмову суду першої інстанції у розгляді зустрічного позову ОСОБА_2 та відмову у задоволенні її клопотання про витребування доказів є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.12.2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік