Справа № 200/3574/17
Провадження № 2/200/2288/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«22» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лавренко Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2017 року позивач ПАТ «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним.

14 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», найменування якого 17.06.2009 року на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 35.2/СЖ-103.07.1, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 50000,00 доларів США, а позичальник зобовязався повернути кредит не пізніше 13.09.2017 року та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором. Процентна ставка за кредитом за цим договором була встановлена в розмірі 15,0% річних. Відповідач не виконував належним чином свої зобовязання за договором, в звязку з чим за позовом ПАТ «Родовід банк» Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення від 30 липня 2013 року про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на суму 56116,55 доларів США (еквівалент 448 539,58 гривень), що складається з: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 39 504,37 дол. США (еквівалент 315 758,42 гривень).; залишок по відсоткам - 7 383,39 дол. США (еквівалент 59 015,43 гривень).; розмір пені - 9 228,79 дол. США (еквівалент 73 765,71 гривень), сплачений судовий збір в сумі 3 441 грн., а всього - 451 980 грн. 58 коп. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «Родовід банк» із 9 228,79 дол. США (еквівалент 73 765,71 гривень) до 5056,09 доларів США (еквівалент 40 413, 32 грн.), а загальну суму заборгованості - із 56 116,55 дол. США (еквівалент 448 539,58 гривень) до 51 060,46 дол. США (еквівалент 408126,25 гривень). В іншій частині це рішення залишено без змін. Станом на 10.01.2017 року зобовязання залишається невиконаним належним чином, у звязку з чим загальна заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором за період з 18.05.2013 року по 10.01.2017 року складає 26562,48 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10.01.2017 року становить 717742,89 грн.), з яких:

-сума нарахованих процентів по кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року складає 21640,90 доларів США (еквівалент 584757,22 грн.);

- 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року складає 2943,05 доларів США (еквівалент 79523,95 грн.);

- 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 16.08.2013 по 10.01.2017 року складає 1978,53 доларів США (еквівалент 53461,72 грн.).

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 35.2/СЖ-103.07.1 від 14.09.2007 року за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року, що складає 26562,48 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10.01.2017 року становить 717742,89 грн.). Покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 28 квітня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 26 листопада 2018 року.

В матеріалах справи наявна заява позивача, в якій він не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлявся належним чином про розгляд справи, однак відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

14 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», найменування якого 17.06.2009 року на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Родовід банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 35.2/СЖ-103.07.1, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 50000,00 доларів США строком по 13 вересня 2017 року включно.

За умовами договору, процентна ставка за кредитом встановлена в розмірі 15,0% річних.

Згідно п.4.3 кредитного договору, відповідач зобовязався сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом до 10 числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 13 вересня 2017 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку.

Факт надання позивачем відповідачу кредиту в обумовленій договором сумі підтверджується випискою з особового рахунку.

Відповідач не виконував належним чином свої зобовязання за договором, в звязку з чим за позовом ПАТ «Родовід банк» Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено заочне рішення від 30 липня 2013 року у справі № 200/8860/13-ц, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 35.2/СЖ-103.07.1 у розмірі 56116,55 доларів США (еквівалент 448 539,58 гривень), що складається з: загальний розмір залишку по тілу кредиту - 39 504,37 дол. США (еквівалент 315 758,42 гривень).; залишок по відсоткам - 7 383,39 дол. США (еквівалент 59 015,43 гривень).; розмір пені - 9 228,79 дол. США (еквівалент 73 765,71 гривень), сплачений судовий збір в сумі 3 441 грн., а всього - 451 980 грн. 58 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року рішення суду першої інстанції змінено в частині зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «Родовід банк» із 9 228,79 дол. США (еквівалент 73 765,71 гривень) до 5056,09 доларів США (еквівалент 40 413, 32 грн.), а загальну суму заборгованості зменшено із 56 116,55 дол. США (еквівалент 448 539,58 гривень) до 51 060,46 дол. США (еквівалент 408126,25 гривень). В іншій частині це рішення залишено без змін.

Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що станом на теперішній час відповідач у повному обсязі виконав рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2013 року у справі № 200/8860/13-ц та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 року, та повернув позивачу встановлену даними рішеннями суму заборгованості, матеріали справи не містять.

Звертаючись з вказаним позовом до суду та обґрунтовуючи свої вимоги невиконанням відповідачем вищенаведеного рішення суду, позивач заявляє свої вимоги щодо стягнення з відповідача на свою користь нарахованих процентів по кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року, що складає 21640,90 доларів США, та суми 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року, що складає 2943,05 доларів США; а також 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 16.08.2013 по 10.01.2017 року, що складає 1978,53 доларів США.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Приписами ст. 1050 ЦК України закріплено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Як передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 року по справі №910/10156/17,постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 року у справі №6-38цс11, а також від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно та обгрунтовано нараховані відсотки за користування кредитом за період з 18.05.2013 по 10.01.20178 року в сумі 21640,90 доларів США, а також 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року, що складає 2943,05 доларів США; а також 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 16.08.2013 по 10.01.2017 року, що складає 1978,53 доларів США.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, наданим позивачем.

Відповідачем не надано заперечень щодо розміру нарахованих відсотків та доказів, що вказана сума була ним сплачена повністю чи частково.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд, з урахуванням положень ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АЕ №742795, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12.08.1997 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: м. Дніпро, вул.. Дивізіонна, буд. 139) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» () суму заборгованості за кредитним договором № 35.2/СЖ-103.07.1 від 14.09.2007 року за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року, що складає 26562,48 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10.01.2017 року становить 717742,89 грн.), з яких: сума нарахованих процентів по кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року складає 21640,90 доларів США (еквівалент 584757,22 грн.); 3% річних від суми простроченого кредиту за період з 18.05.2013 по 10.01.2017 року складає 2943,05 доларів США (еквівалент 79523,95 грн.); 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 16.08.2013 по 10.01.2017 року складає 1978,53 доларів США (еквівалент 53461,72 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» судовий збір у розмірі 10766 грн. 15 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску