Справа № 699/1145/18
Номер провадження № 2/699/661/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 22.11.2014 року сторони перебувають у шлюбі, в якому 23.03.2015 року народилась їх спільна донька ОСОБА_3 З березня 2018 року сторони за взаємною згодою спільно не проживають, а їх донька залишилась проживати з позивачем. Відповідач фактично перестав надавати допомогу на утримання їх спільної доньки, за останні 6 місяців дав лише 2 200 грн. чого не достатньо для забезпечення потреб дитини, оскільки лише за харчування у дитячому садочку, який відвідує їх донька у м. Києві, необхідно сплачувати 732 грн. щомісячно. Крім того, необхідні кошти на утримання доньки з метою забезпечення її одягом, продуктами харчування та можливості відвідувати гуртки. Також вказано, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, а тому в змозі щомісячно сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Ухвалою від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та розяснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву за змістом якого він позовні вимоги визнає частково просить присудити аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового віку для дитини певного віку. Також вказав, що доводи позивача про те, що він не бере участі в утриманні їх спільної доньки не відповідають дійсності, оскільки тривалий час донька проживала не з позивачем у м. Києві, яка поїхала туди влаштовувати особисте життя, а з її батьками у с. Квітки Корсунь-Шевченківського району, та відвідувала дитячий садок «Світлячок» у м. Корсунь-Шевченківський. Він до квітня 2018 року сплачував кошти за перебування дитини у дитячому садочку, купував їй деякий одяг, а потім інколи перераховував кошти на її утримання. Крім того, зазначив, що має проблеми зі здоровям, а також утримує свого діда ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та отримує державну допомогу у розмірі 30 грн. в місяць. Додатково вказав, що позивач не є бідною людиною та може самостійно утримувати дитину.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, обєктивно оцінивши належність та допустимість доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, судом встановлено фактичні обставини справи.

Сторони перебувають у шлюбі, що не оспорюються сторонами, а тому вказаний факт відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України не підлягає доказуванню.

У даному шлюбі 23.03.2015 року народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-СР № 199322, виданого 01.04.2015 року виконавчим комітетом Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Малолітня ОСОБА_3 перебуває на утриманні ОСОБА_1 та проживає з нею у м. Києві, що підтверджується довідками №№ 589, 802, виданими відповідно 08.10.2018 року та 27.11.2018 року виконавчим комітетом Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Відповідно до довідки № 38, виданої 28.11.2018 року Корсунь-Шевченківським дошкільним навчальним закладом «Світлячок» ім. С. Русової № 4, ОСОБА_3 відвідувала вказаний дошкільний заклад з вересня 2017 року по травень 2018 року.

Відповідач здійснював оплату харчування доньки ОСОБА_3 у ДНЗ «Світлячок», що підтверджується копіями платіжних документів від 15.02.2018 року, 17.03.2018 року, а також перераховував кошти на користь позивача, що підтверджується копіями платіжних документів від 05.02.2018 року на суму 201,01 грн., від 30.01.2018 року 301,51 грн., від 06.09.2018 року 1 005,03 грн.

Водночас суд не враховує як докази по справі фото чеків від 05.09.2018 року (магазини Lapsi та «Глорія Джинс»), а також копію довідки від 26.11.2018 року № 750 про відсутність у ОСОБА_2 земельної ділянки, оскільки всупереч ч. 5 ст. 95 ЦПК України відповідачем не засвідчено відповідність їх оригіналу власним підписом.

Згідно копії висновку Корсунь-Шевченківської ЦПМСД від 27.11.2018 року ОСОБА_2 має проблеми зі здоровям. При цьому не вказано наявність обмежень щодо можливості його працевлаштування.

Відповідач здійснює догляд за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та щомісячно отримує компенсаційну виплату у розмірі 4,80 грн., що підтверджується копією довідки № 1312/04, виданої 26.11.2018 року управлінням соціального захисту населення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації.

Відповідно до роздруківки декларації майнового стану ОСОБА_1 за 2017 рік, наданої відповідачем, загальна сума доходу позивача за 2017 рік становить 10 320 грн. (державне соціальне забезпечення), грошові активи відсутні.

Станом на день подачі позову спільній доньці сторін виповнилося повних 3 роки.

Днем подання вказаної позовної заяви до суду є день її відправлення на адресу суду поштою, тобто 10.10.2018 року, що підтверджується інформацією про поштове відправлення № 405.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією про права дитини, а також Декларацією прав дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, повязаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. Прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з 1 грудня 2018 року становить 1 626 грн. (50 % 813 грн.)

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність, крім іншого, може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вказане та встановлені обставини у суду відсутні сумніви, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, оскільки здійснює догляд за особою похилого віку, та отримує у звязку з цим державну соціальну допомогу, ним у певній мірі виконується обовязок по утриманню доньки, однак його обсяги не відповідають потребам дитини. Крім того, суд враховує, що між сторонами відсутня домовленість щодо способу виконання відповідачем обовязку утримувати їх спільну з позивачем доньку.

З огляду на вказане, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, шляхом присудження аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дитиною повноліття, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд враховує те, що відповідно до ст. 180 СК України кожен з батьків має обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тож вживати до створення належних умов проживання, харчування, навчання повинен не лише відповідач, а й позивач.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про те, що їх спільна з відповідачем донька відвідує різні оплачувані гуртки та дошкільний навчальний заклад у м. Києві та на її харчування у ньому необхідно сплачувати 732 грн. щомісячно, оскільки жодних доказів вказаного не надано.

Також суд критично оцінює доводи відповідача щодо негативного стану здоровя, оскільки відсутній висновок лікаря про наявність у нього обмежень щодо працевлаштування, а також щодо можливості позивача самостійно утримувати дитину, оскільки її сукупний задекларований дохід за 2017 рік, не свідчить про високий матеріальний рівень забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України передбачено, що аліменти сплачуються щомісячно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільних дітей.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З урахуванням вказаного, у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 40 коп., від сплати якого звільнена позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Присудити аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданий 23.11.1996 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: вул. Соборна (Леніна), 21, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, НОМЕР_3, виданий 03.02.2015 року Корсунь-Шевченківським РВ УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 10.10.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто 23.03.2033 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданий 23.11.1996 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір у дохід держави в особі ГУК у м. Києві (р / р 0001, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, , банк отримувача ГУДКС України у м. Києві, призначення платежу судовий збір) у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя ОСОБА_5