ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3444/18 Справа № 202/4183/18 Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою в звязку з відсутністю предмета спору.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою.

05 вересня 2018 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позову, відповідно до якої він повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти їх задоволення.

06 вересня 2018 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій останній зазначив, що йому відомо про існування заяви відповідача про визнання позову та просить суд подану ним позовну заяву задовольнити.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами відсутній предмет спору, оскільки відповідач повністю визнає позовні вимоги позивача.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновками з огляду на наступне.

Згідно ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Визнання позову відповідачем є його одностороннім волевиявленням, яке спрямоване на врегулювання спору з позивачем. На відміну від відмови від позову, визнання відповідачем позову, навіть при його прийнятті судом, не є підставою для закриття провадження по справі, а навпаки, є результатом вирішення по суті з ухваленням рішення про задоволення позову. В разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, у суду першої інстанції не було правових підстав для закриття провадження у справі, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

ОСОБА_3