Справа № 155/539/18 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/802/96/18 Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Карпук А.К., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 01 серпня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 15.06.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. ОСОБА_3 померла 10.06.2016 року. Спадкоємцем ОСОБА_3, яка після її смерті прийняла спадщину, є ОСОБА_2 відповідач у справі. Враховуючи, що згідно з ч. 1 ст.1282 ЦК України ОСОБА_2 зобовязана задовольнити вимоги кредитора повністю в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32 927,57 гривень.

Заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 01 серпня 2018 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «Приватбанк», покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження всіх обставин справи, неналежну оцінку доказів по справі просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору від 15 червня 2007 року, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. ОСОБА_3 померла 10.06.2016 року.

Позичальник ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на дату смерті її заборгованість перед позивачем за кредитним договором згідно наданого до суду розрахунку складає 32927,57 (тридцять дві тисячі девятсот двадцять сім) гривень 57 копійок.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право на предявлення вимог до спадкоємців.

Такий правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16.

Як вбачається з матеріалів справи 12 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Горохівської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій просило повідомити спадкоємців померлої ОСОБА_3 про наявність заборгованості перед банком в розмірі 32 927, 57 грн., а також надати відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3.

23 листопада 2017 року Горохівська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ КБ «Приватбанк», що спадкоємець ОСОБА_2 оформила спадщину після смерті ОСОБА_3, згідно поданої заяви від 03 квітня 2017 року, а 23 листопада 2017 року спадкоємцю ОСОБА_2 надіслано копію претензії кредитора від 12 жовтня 2017 року.

12 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до ОСОБА_2, як до спадкоємця після смерті ОСОБА_3, з листом претензією про сплату боргу в розмірі 32 927, 57 грн.

З розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_3 станом на день її смерті, тобто 10 червня 2016 року, наданого представником позивача в апеляційному суді, вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 10 червня 2016 року становить 33669, 83 грн..

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 18 червня 2007 року станом на 31 січня 2018 року встановлено, що станом на 01 вересня 2017 року сума заборгованості за тілом кредиту становить 5 717, 41 грн. та сума заборгованості за відсотками становить 82 453,1 грн. Також станом на 10 вересня 2017 року сума погашення за наданим кредитом становить 59 193 грн. і з врахуванням вказаної суми погашення позивачем визначено суму боргу в розмірі 32927,57 грн.(а.с. 4-8).

Отже, заборгованість за даним кредитним договором, яка виникла станом на 10 червня 2016 року (день смерті позичальника) в розмірі 33669, 83 грн. погашена повністю, про що не заперечив в суді апеляційної інстанції представник позивача.

Отже висновки суду першої інстанції про відмову в позові за його безпідставністю є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що відповідач є спадкоємцем нерухомого майна та відповідач не надала доказів, що розмір отриманої спадкової маси є меншим, ніж заборгованість за договором або ж щодо відсутності спадкової маси не заслуговують на увагу з огляду на таке.

З витребуваної апеляційним судом спадкової справи до майна померлого 10 червня 2016 року ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємцю ОСОБА_2 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме, на земельну ділянку площею 2,6365 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області. Однак вартості отриманої в спадщину земельної ділянки матеріали спадкової справи не містять, також іншого майна спадкоємець не успадкувала. Не надав вартості спадкового майна і представник позивача на вимогу апеляційного суду, обмежившись витягом з Інтернету про нормативно грошову оцінку ріллі та перелогів в Україні, який не є належним доказом вартості спадкового майна.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на те, що заборгованість за кредитним договором, яка існувала станом на 10 червня 2016 року погашена, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

Зазначення в рішенні суду першої інстанції про відсутність будь-яких даних про прийняття відповідачем ОСОБА_2 спадщини після померлої ОСОБА_3, та відсутність відомостей про спадкове майно не вплинуло на правильність оскаржуваного рішення суду про відмову в позові.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 01 серпня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді