Справа № 199/7248/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: відділ державної виконавчої служби Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Четверта дніпропетровська держана нотаріальна контора, про звільнення майна з-під арешту та скасування заборони на його відчуження,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні місяці 2017 року позивачі звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: відділ державної виконавчої служби Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Четверта дніпропетровська держана нотаріальна контора, про звільнення майна з-під арешту та скасування заборони на його відчуження.

В обґрунтування позову зазначили, що позивачам на праві власності належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_2. Спірна квартира була приватизована на членів сім'ї: матір - ОСОБА_6, батька - ОСОБА_7, брата - ОСОБА_4, позивача - ОСОБА_3 та на позивача - ОСОБА_1, в спільну власність.

Після смерті матері позивача - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на частину квартири.

В 2017 році ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину на частину квартиру після померлої ОСОБА_6, проте державний нотаріус постановою від 08.04.2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частину спірної квартири, яка належала померлій матері у зв'язку арештом, який був накладений державною виконавчою службою.

Позивачі вказують, що арешт було накладено постановою відділу державної виконавчої служби в Амур-Нижньодніпровського районі від 15.08.2006 року «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» у справі про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу.

Також в постанові було зазначено, що ОСОБА_4 належить 1/5 частина квартири, проте державний виконавець наклав арешт на всю АДРЕСА_2.

Позивачі зазначають, що вони звернулися до відділу державної виконавчої служби Амур-Нижньодніпровського району за скасуванням арешту на їх частину майна, проте державним виконавцем була надана відповідь, що виконавче провадження не збереглося, а також, що позивачі не є стороною виконавчого провадження.

Оскільки накладення арешту на все майно порушує право спільної часткової власності позивачів на квартиру, вони просять суд звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_2 накладеного постановою державного виконавця державної виконавчої служби в АНД районі м. Дніпропетровська Савченко Я.О. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 15.08.2006 року у виконавчому провадженні в/л №12-92 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу та скасувати заборону на її відчуження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив.

Відповідач ОСОБА_5 в судове не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.11.1996 року АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованим 31 серпня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1433.

В 2012 році ОСОБА_1 звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6, проте державний нотаріус постановою від 08.14.2017 року відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що постановою державного виконавця державної виконавчої служби в АНД районі м. Дніпропетровська Савченко Я.О. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4, у тому числі в цілому на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 386-391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності

Згідно ст. 60 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи те що квартира АДРЕСА_2належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.08.2006 року, винесена державним виконавцем державної виконавчої служби в АНД районі м. Дніпропетровська Савченко Я.О. порушує право власності позивачів, суд вважає позовні вимоги позивачів обгрунтовуваними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_2 накладеного постановою державного виконавця державної виконавчої служби в АНД районі м. Дніпропетровська Савченко Я.О. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 15.08.2006 року у виконавчому провадженні в/л №12-92 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу та скасувати заборону на її відчуження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640, 0 грн, по 320 грн на кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г. Скрипник