Провадження № 2/742/1052/18
Єдиний унікальний № 742/2464/18
06 грудня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідько В.М., за участю секретаря судового засідання Карпенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди ,-
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання.
У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вина ОСОБА_3 в даній ДТП підтверджується постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.08.2015 року, згідно якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (340 грн.) (а.с. 7).
25.09.2015 року страховою компанією відповідача ПрАТ СК «Провідна» на користь позивача ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 493грн. 89 коп. шляхом перерахування на рахунок позивача, що підтверджується повідомленням про виплату від ПрАТ СК «Провідна» (а.с. 8).
При цьому, сума відшкодування, виплачена страховою компанією, була визначена за вирахуванням безумовної франшизи, яка згідно укладеного із страхувальником Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначена у розмірі 500 грн.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Враховуючи викладене, суд вважає що оскільки винним в ДТП, яка мала місце 29.07.2015 року є відповідач ОСОБА_3 тому саме він має обов'язок щодо відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 невиплаченої суми страхового відшкодування у виді визначеної за полісом страхування франшизи у розмірі 500 грн.
Що стосується вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди в розмірі 6500 грн., кожному, то суд враховує наступне.
Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, як мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу судів на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, позивачам було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_3 під час ДТП та пошкодженням автомобіля. Що стосується розміру відшкодування, то суд враховує, що через неможливість позивачами протягом тривалого часу користуватися автомобілем у звичному режимі, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, негативних емоцій, витраченого часу на ремонт автомобілю та переживань, задоволенню підлягає в повному обсязі по 6500 грн. кожному з позивачів.
Аналізуючи зібрані по справ докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування витрат повязаних з розглядом справи, відповідно ст..138, 141 ЦПК України, оскільки дані витрати були понесені позивачем на оплату проїзду та компенсації за відрив від звичайних занять відповідно до розрахунку, що надав позивач ОСОБА_1 що становить 1242 грн.86. коп..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 грн.60 коп.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 280,352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) 6500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди (франшизи), спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1242 грн. 86 коп витрат пов"язаних з розглядом справи, а всього 8242 (вісім тисяч двісті сорок дві) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) 6500 (шість тисяч п"ятсот) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави 1409 (одна тисяча чотириста дев"ять) грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий суддя В.М.Бездідько