УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2027/18

07 серпня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Цвіркуна О.С.,

при секретарі Забейді А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль подання головного державного виконавця Петрової Вікторії Олександрівни, яке погоджене із начальником Костопільського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду надійшло подання головного державного виконавця Костопільського районного відділу ДВС України Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання своїх зобовязань, покладених на нього постановою № 0155/20400/18 виданої 15.03.2018 року про штраф 8500 грн.

В обгрунтування подання покликається, на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 56647871 з виконання постанови № 0155/20400/18 виданої 15.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2В штрафу в розмірі 8500 грн.

Однак, боржником рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" державний виконавець просить подання задовольнити.

Державний виконавець Петрова В.О. в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

З подання державного виконавця вбачається, що 21 червня 2018 року головним державним виконавцем Костопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56647871 про примусове виконання постанови № 0155/20400/18 виданої Рівненською митницею ДФС 15.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500 грн.

Зазначеною постановою боржника було зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

Державний виконавець зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів подання вбачається, що згідно довідок ДФС України боржник ніде не працює та рахунків відкритих ним у банківських установах не має. Згідно довідок Пенсійного Фонду України ОСОБА_2 пенсії не отримує та не працює за цивільно-правовим та трудовим договором. Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області за боржником транспортні засоби не зареєстровані. Згідно довідки Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області зареєстрованої техніки за боржником не значиться.

Боржнику належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями в Костопільському районі, с. Мирне, вул. Миру, 26.

Державний виконавець у своєму поданні зазначає, що ОСОБА_2 на виклик від 21.06.2018 року не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи викладене та те, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, щодо оплати штрафу, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань, покладених на нього постановою № 0155/20400/18 виданої 15.03.2018 року.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Особа, про обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов'язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього постановою ДФС України.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов'язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього постановою ДФС України обов'язків.

Оскільки подання державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та додані до нього матеріали не містять фактів, які б доводили факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього постановою ДФС від 15.03.2018 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258-260, 268,441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У поданні головного державного виконавця Петрової Вікторії Олександрівни, яке погоджене із начальником Костопільського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_4