справа № 165/2113/18
провадження №2/165/650/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

21.08.2018позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на утримання дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на утриманні позивача. Вказує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 2000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того вказує, що відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину хоча є здоровим та працездатним. Зазначає, що ОСОБА_3 тяжко хворіє, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, потребує постійного лікування та додаткових витрат для забезпечення його розвитку. Так, в період з 19.03.2018 по 03.05.2018 син сторін проходив лікування у Центрі дефектології та логопедії у місті Києві. Вартість проведеного лікування становить 6750 грн., тому вважає, що з відповідача підлягає до стягнення половина цих витрат в розмірі 3375 грн.

16.10.2018 ОСОБА_1 подала суду заяву, про збільшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, просить стягнути з відповідача в її користь 6125 грн. витрат на лікування сина, оскільки у вересня 2018 року неповнолітній син ОСОБА_3 отримав курс занять у логопеда, вартістю 5500 грн

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги в редакції16.10.2018 підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, чере судовий виклик на веб-сайті суду, про що свідчить поштове повідомлення, відзив на позов не подано.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 26 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що його батьком є ОСОБА_2 (а.с.4).

Із довідки ОСББ «Наш дім» від 23.07.2018 №б/н вбачається, що позивач ОСОБА_1 та неповнолітній син ОСОБА_4 проживають за однією адресою: вул. Небесної Сотні, 5/81, в м. Нововолинську (а.с.6).

Як вбачається із довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про доходи № 4 від 13.06.2018, позивач ОСОБА_5 працює менеджером із збуту та отримує заробітну плату в середньому розмірі 3361 грн. (а.с.7).

ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку з приводу психічних захворювань (а.с.8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов?язані брати участь в утриманні дитини до її повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не бере участі в утриманні свого неповнолітнього сина, не виконує в добровільному порядку обов'язки по його утриманні, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, враховуючи те, що хлопчик постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку у лікарря-психіатра, тому з нього слід стягувати аліменти на дитину в розмірі по 2000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону з дня звернення і до досягнення повноліття дитиною.

Відповідно до ст.185 СК України участь батьків у додаткових витратах на дитину здійснюється, коли той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з довідки Центру дефектології і логопедії (а.с.9) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 19 березня 2018 по 03.05.2018 він проходив курс мікрополяризації по індивідуальному протоколу, вартість лікування становила 6750 грн.

Витрати позивача по оплаті занять сина ОСОБА_3 у логопеда становили 5500 грн, що підтверджується товарний чеком (а.с.23).

Відповідач зобовязаний як батько, брати участь у додаткових витратах на дитину, по стану здоров?я та віку може їх нести, інших утриманців немає, тому суд визначає до стягнення з нього половину, понесених позивачем і підтверджених документально, витрат на лікування синаі стягує з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 6125 грн. понесених додаткових витрат.

До стягнення з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 192 Сімейного кодексу України, - суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісяця на дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з 21 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, 6125 (шість тисяч сто двадцять пять) грн. 00 коп. понесених на дитину додаткових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави 1409,60 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з ориігналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук