ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 616/67/17 Головуючий суддя І інстанції Риков М. І.
Провадження № 22-ц/818/1877/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області: ХХХ сесії IV скликання від 23.12.2005 «Про надання ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га»; II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6.», на підставі яких ОСОБА_6 передана в оренду земельна ділянка загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для розміщення торгового павільйону по АДРЕСА_1; VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15.06.2016 «Про надання дозволу на суборенду земельної ділянки ОСОБА_6.», яким ОСОБА_6 надано дозвіл на передачу ОСОБА_5 в суборенду земельної ділянки, загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову з врахуванням уточнення позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що на підставі дозволу Національної академії аграрних наук України від 22 січня 2014 року, приміщення їдальні, введеного в експлуатацію у 1964 році, що обліковувалось на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» (зараз Державне підприємство «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України») було переведено у житловий фонд. Відповідно до рішення профспілкового комітету Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» за №18 від 30 травня 2014 року, ОСОБА_3 30 травня 2014 року був виданий ордер № 5 на право зайняття вказаного жилого приміщення загальною площею 74,4 кв. м., яке складається з кухні площею 25 кв. м. та кімнати площею 49,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Вказане житлове приміщення колишньої їдальні (зараз квартира), що знаходиться за вищевказаною адресою було передано ОСОБА_3 у приватну власність.

24 липня 2014 року позивачу було видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого об'єкт в цілому, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Будинок приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа будинку (квартири) становить 74,4 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2, домоволодіння розташоване на земельній ділянці та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 74,4 кв. м., а саме: житлової кімнати літ, «1-1» площею 49,4 кв.м. та кухні літ. «1-2», площею 25,0 кв. м.

В той же час, відповідно до довідки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» Ричика С.Г. від 21 липня 2016 року, «Їдальня» була переведена до житлового фонду разом із стічною ямою.

27 квітня 2016 року відповідно до акту, складеного головою та депутатами Червонохвильської сільської ради, для вирішення на місці доцільності та змоги надання для розширення торгівельного павільйону по заяві ОСОБА_6, було оглянуто територію, прилеглу до торгівельного павільйону та була виявлена земельна ділянка, площею 12 кв. м для розширення павільйону, на якій знаходилася аварійно-небезпечна вигрібна яма. Був складений акт депутатами Червонохвильської сільської ради, в якому зазначено, що поряд з торгівельним павільйоном знаходиться каналізаційна яма. В акті вказано, що комісія вирішила зобов'язати суборендатора ОСОБА_5 довести вищевказане місце до належного стану, який відповідатиме санітарним нормам.

Враховуючи такі обставини, 21 серпня 2016 року ОСОБА_3 замовила новий технічний паспорт у ФОП ОСОБА_9, відповідно до якого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 розташоване на земельній ділянці загальною площею 750 кв. м. (0,075 га), у тому числі під будинком 96 кв. м. (0,0096 га), під двором 320 кв.м. (0,032 га) та під городом 334 кв. м. (0,0334 га) та складається з житлового будинку літ. «А- 1», загальною площею 76,4 кв. м., а саме: житлової кімнати літ. «1-1» площею 49,4 кв. м., кухні літ. «1-2», площею 18,0 кв. м. та коридору літ. «1-3», площею 7,0 кв. м., тамбуру літ. «а» площею 2,0 кв. м., а також вигрібної ями літ. «Б».

Відтак позивач вважає, що на момент набуття нею 24 липня 2014 року права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, до неї, у відповідності до ч.1, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, як до набувача, перейшло право користування земельною ділянкою на якій розміщено вказане домоволодіння разом з вигрібною ямою, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України».

Після повторного звернення позивача, 25 травня 2017 року до Червонохвильської сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, листом від 21 липня 2016 року Червонохвильська сільська рада відмовила ОСОБА_3 у задоволенні вищевказаної заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки нею не належним чином оформлені документи, а саме: на викопіюванні не заштрихована бажана земельна ділянка та не надана ситуаційна схема.

Також, від Червонохвильської сільської ради позивачу стало відомо, що сільська рада у 2005 році надала ОСОБА_6 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком на земельній ділянці, яка фактично є прибудинковою територією будинку, який перебуває у її приватній власності, Після чого, на замовлення ОСОБА_6 була виготовлена технічна документація та затверджена Червонохвильською сільською радою, на підставі якої остання прийняла рішення про передачу вказаної земельної ділянки ОСОБА_6 в оренду, а в подальшому остання передала з дозволу Червонохвильської сільської ради вказану земельну ділянку в суборенду ОСОБА_5

Рішенням Червонохвильської сільської ради XXX сесії ІV скликання від 23 грудня 2005 року ОСОБА_6 була не виділена вказана земельна ділянка, а лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_6, для обслуговування торгового павільйону на території с. Зелений Гай Великобурлуцького району Харківської області, розробленого малим приватним підприємством «Великобурлуцький земельний кадастр», передбачено відвести в оренду СПДФО ОСОБА_6 земельну ділянку, загальною площею 0,0018 га. Згідно акта вибору земельної ділянки ОСОБА_6 на території с. Зелений Гай для обслуговування торгового павільйону», 13 листопада 2006 року було проведено обстеження земельної ділянки ОСОБА_6, площею 0,0018 га, яка передається в оренду із земель запасу та надано дозвіл займати вказану земельну ділянку після виготовлення необхідної документації та заключення договору оренди та його державної реєстрації.

Земельній ділянці, площею 0,0018 га в с. Зелений Гай, наданій ОСОБА_6 для обслуговування торгового павільйону, було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3. Червонохвильська сільська рада на II сесії V скликання прийняла рішення № 22 та затвердила проект землеустрою та здала ОСОБА_6 в оренду вказану земельну ділянку строком на 49 років з послідуючим правом викупу.

Рішенням Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15.06.2016 року ОСОБА_6 надано дозвіл на суборенду земельної ділянки загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, в АДРЕСА_1 на термін дії договору оренди землі від 16 липня 2007 року. На підставі вищевказаного рішення Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15 червня 2016 року, між орендарем ОСОБА_6 та суборендарем ОСОБА_5 20 липня 2016 року був укладений договір суборенди, відповідно до якого в суборенду на 39 років передана земельна ділянка загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, в АДРЕСА_1, але не для обслуговування торгового павільйону, як це зазначено в договорі оренди землі від 16.03.2007 року, а вже для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходяться в користуванні орендаря, що не відповідає вищевказаному проекту землеустрою та рішенню Червонохвильської сільської ради II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006, оскільки вказаними документами передбачено відведення земельної ділянки ОСОБА_6 лише для торгового павільйону, а не для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Передання земельної ділянки в суборенду ОСОБА_5, призвело до того, що на прибудинковій території домоволодіння, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3, зруйновано каналізаційну (вигрібну) яму, на місця якої суборендарем ОСОБА_5 незаконно розпочато самовільне будівництво нежитлової споруди - магазину.

Крім того, оскаржуване рішення Червонохвильської сільської ради II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6.», тобто відведення та надання в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0018 га, кадастровий номер НОМЕР_2, було прийнято Червонохвильською сільською радою за відсутністю проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки за вказаним кадастровим номером, оскільки вказаним рішенням Червонохвильська сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 загальною площею 0,0018 га за кадастровим номером НОМЕР_3, тобто зовсім іншої земельної ділянки.

Позивач зазначив, що в порушення вимог ч.2 ст.124 Земельного кодексу України Червонохвильська сільська рада своїм рішенням II сесії V скликання № 22 від 19.05.2006 року надала ОСОБА_6 в оренду земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності, без проведення земельних торгів, що є підставою для визнання незаконним та скасування цього рішення.

Визнання незаконними та скасування з вищевказаних підстав рішення Червонохвильської сільської ради XXX сесії IV скликання від 23 грудня 2005 року «Про надання ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,01 га» та рішення Червонохвильської сільської ради ІІ сесії V скликання № 22 від 19 травня 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6, тягне за собою також визнання незаконним та скасування рішення Червонохвильської сільської ради VIII сесії VII скликання № 64-VII від 15 червня 2016 року «Про надання дозволу на суборенду земельної ділянки ОСОБА_6.». В зв'язку з чим, позивач звернулася до суду і просить захистити її право.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради.

В апеляційній скарзі представник позивача - адвокат ОСОБА_4 просить оскаржуване скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильним дослідженням і оцінкою доказів, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Вказано, що судом безпідставно зроблено висновок про те, що позивач звернулась до суду з вимогою зобов'язати сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для будівництва та обслуговування належного на праві власності будинку, що неможливо, оскільки спірна ділянка надана відповідачем в оренду та суборенду. Зазначив, що з остаточних позовних вимог, що викладені в заяві від 09.11.2017, вбачається, що позивач просила скасувати як незаконні рішення Червонихвильської сільської ради щодо передання в оренду та суборенду спірної земельної ділянки. Вказано, що земельній ділянці, що виділялась ОСОБА_6, та на яку розроблявся проект землеустрою, було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3, проте в оскаржуваному рішенні сільської ради вирішено питання про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, на яку відсутня документація щодо землеустрою.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі дозволу Національної академії аграрних наук України за вих. 10.2-28/35 від 22 січня 2014 року, приміщення «Їдальня», введеного в експлуатацію у 1964 році, інвентарний номер , що обліковувалося на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» (зараз Державне підприємства «Дослідне господарство Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України»), розташоване за адресою: с. Зелений Гай, Великобурлуцький район, Харківська область, було переведено у житловий фонд (т.1 а.с.11) на підставі чого позивач ОСОБА_3 30 травня 2014 року отримала ордер № 5 на право зайняття жилого приміщення, загальною площею 74,4 кв. м., яке складається з кухні площею 25 кв. м. та кімнати площею 49,4 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.10).

Як вбачається з наказу директора ДП «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юрєва Національної академії аграрних наук України» № 5 від 24 липня 2014 року, ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого об'єкт в цілому, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Будинок приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа будинку (квартири) становить 74,4 кв. м. Характеристика будинку та його обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва (т.1 а.с.14), що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна № 59252264 від 17 травня 2016 року, об'єкт нерухомого майна № 14, тобто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 липня 2014 року ДР «ДГ «Червона хвиля» ІР НААН», належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2, виготовленого при приватизації будинку 22 травня 2014 року і яка є додатком до свідоцтва про приватизацію, домоволодіння розташоване на земельній ділянці та складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 74,4 кв. м., а саме: житлової кімнати літ, «1-1» площею 49,4 кв. м. та кухні літ. «1-2», площею 25,0 кв. м. До складу домоволодіння вигрібна яма не входить (т.1 а.с.74-79).

Відповідно до листа директора ДП «ДГ «Червона Хвиля» від 30 січня 2017 року за вих. №38/01, вигрібна яма за вищевказаною адресою, на балансі господарства не обліковувалась, так як будівля (Їдальня) переведена до житлового фонду (згідно дозволу Національної академії аграрних наук України № 10.2-28/35 від 22.01.2014 року) при переведенні в документах вигрібна яма не вказувалась за її відсутності (т.1 а.с.80).

21 серпня 2016 року ОСОБА_3 замовила новий технічний паспорт у ФОП ОСОБА_9, відповідно до якого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 розташоване на земельній ділянці загальною площею 750 кв. м. (0,075 га), у тому числі під будинком 96 кв. м. (0,0096 га), під двором 320 кв. м. (0,032 га) та під городом 334 кв. м. (0,0334 га) та складається з житлового будинку літ. «А- 1», загальною площею 76,4 кв. м., а саме: житлової кімнати літ. «1-1» площею 49,4 кв.м., кухні літ. «1-2», площею 18,0 кв. м. та коридору літ. «1-3», площею 7,0 кв. м., тамбуру літ. «а» площею 2,0 кв. м., а також вигрібної ями літ. «Б». (т.2 а.с.74-76).

На підставі рішення XXX сесії IV скликання Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 23 грудня 2005 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6.» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під вагончиком умовною площею 0,001 (т.1 а.с.22).

Згідно «Акта вибору земельної ділянки ОСОБА_6 на території с. Зелений Гай для обслуговування торгового павільйону», 13 листопада 2006 року було проведено обстеження земельної ділянки ОСОБА_6, площею 0,0018 га, яка передається в оренду із земель запасу (т.2 а.с.123).

У зв'язку з чим, в подальшому проведено державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2, що вбачається з довідки про присвоєння кадастрових номерів від 2006 року (т. 2 а.с.153), а також державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між орендарем - ОСОБА_6 і орендодавцем - Червонохвильською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області 16 березня 2007 року (т. 2 а.с.175-177).

Державну реєстрацію договору суборенди землі укладеного між орендарем - ОСОБА_6 і суборендарем - ОСОБА_5 від 20 липня 2016 року (т.1 а.с.212-216) проведено після отримання дозволу на суборенду земельної ділянки, наданого рішенням VIII сесії VII скликання Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 15 червня 2016 року № 64-VII про надання згоди на передачу землі площею 0,0018 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2 в суборенду ОСОБА_5, який приймає в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності житлової та громадської забудови, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.211).

Відповідно до листа кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області від 06 лютого 2018 року № 28 під час державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0018 га розташовану на території Червонохвильської сільської ради Харківської області, на підтвердження якої надано витяг з державного земельного кадастру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру» в якому визначено новий кадастровий номер НОМЕР_2.

За заявою ОСОБА_6, головою та депутатами Червонохвильської сільської ради, для вирішення на місці доцільності та змоги надання для розширення торгівельного павільйону було оглянуто територію, прилеглу до торгівельного павільйону та була виявлена земельна ділянка, площею 12 кв. м для розширення павільйону, на якій знаходилася аварійно-небезпечна вигрібна яма за адресою: АДРЕСА_2. Було складено акт депутатами Червонохвильської сільської ради, в якому зазначено, що поряд з торгівельним павільйоном знаходиться каналізаційна яма. В акті вказано, що комісія вирішила зобов'язати суборендатора ОСОБА_5 довести вищевказане місце до належного стану, який відповідатиме санітарним нормам (т. 1 а.с.255), що було зроблено ОСОБА_5 як вбачається з листа заступника голови Великобурлуцької районної державної адміністрації, в якому зазначено, що на момент перевірки вигрібної ями не виявлено (т. 1 а.с.156).

Відтак, позивач звернулась до суду, оскільки мала намір отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що на даний час є неможливим, оскільки спірна земельна ділянка надана в суборенду ОСОБА_5

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що оскаржувані рішення прийняті в межах повноважень сільської ради та у спосіб, що передбачений законом, і позивач всупереч ст.81 ЦПК України, не довела їх незаконність. Зазначено, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, а також зазначати, яке конкретно рішення має бути прийнято, оскільки відповідно до чинного законодавства України суд не має права перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції органів місцевого самоврядування

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, позивач не довела, що при приватизації житлового будинку разом з ним їй була передана вигрібна яма. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 12 травня 2014 року при приватизації цього будинку в якості додатку до свідоцтва про приватизацію, вигрібна яма в ньому не значиться, і в межах зазначеної на плані земельної ділянки її немає (т. 1 а.с. 74-79). У технічному паспорті на нежитлову будівлю літ. «А-1» по АДРЕСА_2, виготовленому 21 березня 2018 року на схематичному плані земельна ділянка вже має більший розмір, 30,60 м. на 24,50 м., і зазначено, що на городі є вигрібна яма літ. Б (т. 2 а.с. 15). При цьому ніяких рішень органів влади щодо зміни розміру земельної ділянки матеріали справи не місять. Це питання, як правильно вказав суд першої інстанції, дійсно не перебуває в компетенції суду.

Згідно зі статтями 13, 19 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно частини 1 статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

На підставі ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності на права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2, ч. 3 та ч.4 цієї статті - набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

- безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Отже, питання надання земельних ділянок у власність чи користування віднесені до компетенції органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; зазначені органи є вільними у реалізації права розпоряджатися землею, у виборі суб'єкта щодо надання йому права на землю у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 та ч. 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (стаття 25 Закону України «"Про місцеве самоврядування»).

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема пунктом 34 встановлено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

З урахуванням ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган місцевого самоврядування має виключну компетенцію в питаннях прийняття рішень щодо питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-392 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 02 січня 2019 року.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.