Справа № 131/1249/18
Провадження № 2/131/712/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Телевань С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бабинської сільської ради про визнання права на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Бабинської сільської ради про визнання права на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування за заповітом.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_4.

На день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. За даною адресою було відкрито спадщину, що складається з земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2, розміром 0,6353 га., в тому числі: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га. та земельна ділянка для ведення ОСГ, загальною площею 0,3853 га. та садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_2.

За життя вказане майно ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2, про що свідчить складений ним заповіт, посвідчений 02 липня 2004 року головою Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №10.

У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна.

На даний час ОСОБА_2 бажає оформити на своє ім'я спадкові права на земельні ділянки та житловий будинок після смерті ОСОБА_4, однак, не може цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на них.

Тому ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, натомість подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій вказала, що згідно інформації з погосподарської книги №19 Бабинської сільської ради народних депутатів за 1991-1995 роки за особовим рахунком НОМЕР_2 суспільна група господарства числиться чотири члени господарства, одним з яких являється її батько, отже просить позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок зменшити до 1/4, повернувши зайво сплачений судовий збір в сумі 1539,68 грн. та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги селищна рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

На день смерті ОСОБА_4 мав у власності земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_2, розміром 0,6353 га., в тому числі: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га. та земельна ділянка для ведення ОСГ, загальною площею 0,3853 га., які належать покійному згідно рішення 13 сесії 22 скликання Бабинської сільської ради Ілліннецького району Вінницької області, від 15 серпня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» (а.с. 25), площі яких в подальшому були уточнені згідно кадастрових планів, виготовлених інженером землевпорядником ОСОБА_5 (а.с. 26-27) та 1/4 садибного (індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_2, що підтверджується по господарською книгою №19 Бабинської сільської ради Іллінецького району вінницької області, народних депутатів за 1991-1995 роки за особовим рахунком НОМЕР_2.

Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Копією заповіту (а.с.13) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с.11) стверджується, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка має право на спадкування.

Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини №495, від 14.12.2017 року (а.с. 14) та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна (а.с. 17). Отже позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно покійного, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_6 серії 50 АБ 0703009 (а.с. 15).

При цьому, листом приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Таранюком Т.Є., від 16 червня 2018 року №194/01-16, ОСОБА_2, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та вказані земельні ділянки, у зв'язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на них (а.с.20).

Згідно Постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18 зазначив, що:

«Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, що спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, при цьому оформити свої спадкові права на вказані земельні ділянки в нотаріальному порядку не може через відсутність правовстановлюючих документів на них, а також враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації земельних ділянок та право власності на 1/4 житлового будинку, що розташовані за адресою. АДРЕСА_2, після смерті батька ОСОБА_4

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. та 2244,48 грн. (а.с. 2-3).

Так як зменшилась позовна вимога з цілої частки на 1/4 частки житлового будинку, тому сума судового збору становить 704.80 грн., замість сплаченого позивачем 2244,48 грн., а отже зайво сплачений судовий збір в сумі 1539,68 грн. слід повернути позивачеві з державного бюджету.

На підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, інші 50 відсотків судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право на завершення приватизації земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2, розміром 0,6353 га., в тому числі: присадибна ділянка загальною площею 0,2500 га. та земельна ділянка для ведення ОСГ, загальною площею 0,3853 га., в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на 1/4 садибного (індивідуального) житлового будинку, по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4.

Стягнути з Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області на користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. сплаченого нею судового збору.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп. сплаченого нею судового збору.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 1539,68 (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) грн. 68 (шістдесят вісім) коп. зайво сплаченого нею судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3.

Відповідач: Бабинська сільська рада Іллінецького району Вінницької області, 22714, Вінницька область, Іллінецький район, с. Бабин, вул. Центральна, буд. 3, Код .

Головуючий: