Справа №: 343/2339/17
Провадження №: 2/0343/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г.В.,

з участю : представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Юзьків Ю.М.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в порядку загального позовного провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/2339/17 за позовом ОСОБА_3 до Витвицької сільської ради, третя особа ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача щодо предмету спору та відзиву відповідача:

27 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Витвицької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла його троюрідна сестра ОСОБА_6, яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1. Заповіт від її імені не посвідчувався.

Після півроку, переконавшись у тому, що відсутній заповіт та спадкоємці, які прийняли спадщину, він звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця він не проживав разом із ним та у встановлені строки не подав заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_6 на день смерті у шлюбі не перебувала, спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України та які б могли дати згоду на прийняття спадщини, не має.

Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не проживав разом з покійною сестрою, остання була одинока, тому думав, що вона склала заповіт на якусь іншу людину. Вже по спливу шести місяців після смерті ОСОБА_6 він дізнався, що її будинок залишився без належного догляду, його ніхто не потребує, тому вирішив оформити свої спадкові права.

У запереченнях на відзив позивач також зазначив, що ОСОБА_6 на момент смерті своєї сестри ОСОБА_7 проживала разом з нею, відповідно являється такою, що прийняла спадщину. Померлі сестри не потребували матеріальної допомоги, оскільки мали доходи у вигляді пенсій та значних заощаджень, а також отримували догляд через органи соціального захисту. В іншому випадку він би обов'язково таку допомогу їм надав, хоч і не являється особою, яка відповідно до вимог ст. 267 СК України зобов'язана утримувати їх.

У позасудовому порядку він не має можливості вирішити даний спір. Просить позов задовольнити.

Відповідач Витвицька сільська рада ОТГ позовні вимоги не визнала, подала відзив на позов, в якому зазначила, що будинковолодіння в АДРЕСА_1, належало на праві приватної власності ОСОБА_7, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Вона все своє майно заповіла ОСОБА_6, проте остання, хоч і проживала разом з спадкодавцем, однак не встигла прийняти спадщину, так як померла до закінчення 6-тимісячного строку, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 р. А тому підставою даного спору не може бути поновлення строку прийняття спадщини ОСОБА_6, так як визначений позивачем предмет спору є майно ОСОБА_7, що не є тотожним поняттям.

Крім того, обидві сестри були особами похилого віку та тяжко хворіли, через це перебували в безпорадному стані та потребували постійного стороннього догляду, який здійснювали сусіди ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ОСОБА_3 володів інформацією про вік та стан здоров'я ОСОБА_7 та ОСОБА_6, однак не провідував своїх троюрідних сестер, не надавав їм допомогу, тому сільська рада звернулася до суду з позовом про усунення його від спадкування.

Просила відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 пояснень щодо позову або відзиву не надавала.

Заяви та клопотання учасників справи, а також інші процесуальні дії у справі:

26.02.2018 р. позивач під час підготовчого судового засідання подав заяву про збільшення позовних вимог, зокрема просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини ще і після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

28.02.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відмову від збільшених позовних вимог, просив позов розглядати у первісній редакції.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 28.02.2018 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5, як особу, яка з пояснень представника відповідача здійснювала догляд за спадкодавцем та являється родичем останнього, а також задоволено клопотання про виклик свідків.

13.06.2018 р. ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, постановлено розглядати справу по суті у відсутності третьої особи та свідків у зв'язку з неодноразовою неявкою їх в судове засідання та неповідомленням про причини неявки.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється троюрідним братом ОСОБА_6, що не заперечив представник відповідача у своємі відзиві на позов та у судовму засіданні, а такж підтверджується наступними доказами:

-свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим 10.04.1960 р., згідно якого батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_9 (а.с. 12);

-ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 р., його батьками були ОСОБА_10 (син ОСОБА_11 і ОСОБА_12) та ОСОБА_13 (доньки ОСОБА_20 і ОСОБА_14), що підтверджується архівною довідкою від 24.03.2017 р. № С-34(Ц)/04-12 (а.с. 17), які зареєстрували шлюб 10.02.1890 р. (архівна довідка від 24.03.2017 № С-33(Ц)/04-12 (а.с.16));

-згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 06.04.1987 р. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р. (а.с. 11);

-батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_13 (син ОСОБА_15, яка була донькою ОСОБА_16) та ОСОБА_17 (ОСОБА_18) (донька ОСОБА_19 і ОСОБА_1, уродж. ОСОБА_9), що підтверджується архівною довідкою від 24.03.2017 р. № С-34(Ц)04-12 (а.с.15), які зареєстрували шлюб 14.12.1927 р. (архівна довідка від 24.03.2017 р. № С-33(Ц)/04-12 (а.с. 12));

-ОСОБА_18 була дочко ОСОБА_19 (син ОСОБА_20 і Єфимії) та ОСОБА_21 (донька ОСОБА_8 і ОСОБА_21), які згідно архівної довідки від 24.03.2017 р. № С-33(Ц)04-12 зареєстрували шлюб 14.02.1895 р. (а.с. 14).

Таким чином, батьками ОСОБА_22 та ОСОБА_13 були ОСОБА_20 і ОСОБА_14 (дівоче прізвище ОСОБА_14), а, отже, вони були рідним братом та сестрою. Крім того, як встановлено вище, ОСОБА_23 була бабусею позивача ОСОБА_3, а ОСОБА_22 - дідусем ОСОБА_6.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.05.2016 р., копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. (а.с. 8).

Згідно довідки № 656 від 07.06.2017 р., виданої виконкомом Витвицької сільської ради, на день смерті ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1. Разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у виконкомі Витвицької сільської ради не посвідчувався (а.с. 9).

На підставі заяви ОСОБА_3 07.06.2017 р. була зареєстрована спадкова справа № 60757132, спадкодавцем в якій зазначено ОСОБА_6, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р., що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 47989085, виданим 07.06.2017 (а.с. 19).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2017 р. встановлено, що державним нотаріусом Дуткевич О.Я. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Витвиця, вул. Франка, 15, оскільки у встановлений законом строк він спадщину не прийняв і не надав документів в нотаріальну контору, які б підтверджували, що він є таким, що спадщину прийняв. Інші спадкоємці, які могли б дати згоду на прийняття ним спадщини, в нотаріальну контору за прийняттям спадщини не звертались. Крім того спадкоємцем не надано належних документів, які б підтверджували його родинний зв'язок зі спадкодавцем (а.с. 20).

Отже, з заявою про прийняття спадщини позивач повинен був звернутися до нотаріуса в шестимісячний строк після смерті спадкодавця, тобто до 11 листопада 2016 року.

Однак, як вбачається з долучених позивачем до матеріалів справи додаткових доказів, останній працює директором ТзОВ «БУД-СТАР», що знаходиться у м. Львові, яке співпрацює з польським підприємством «MUR-BETON SPOLKA ARCYJNA». У період з 19.10.2016 р. по 10.11.2016 р. та з 17.11.2016 р. по 23.12.2016 р. ОСОБА_3 перебував за межами України, про що свідчить світлокопія його паспорта ЕТ 267167 (а.с. 126). А з 11.11.2016 р. по 16.11.2016 р. та з 25.12.2016 р. по 25.02.2017 р. - перебував у відрядженні у м. Києві, що підтверджується наказами № 41-в від 11.11.2016р та № 44-в від 25.12.2016 р. відповідно (а.с. 128, 129).

Таким чином, ОСОБА_3 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або мають право на спадщину, судом не встановлено.

Ні відповідачем, ні третьою особою, яка була залучена до участі у справі з метою захисту її прав, як можливого спадкоємця, суду не надано жодного належного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_5 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, чи вчинила будь-які дії, які б свідчили про прийняття спадщини.

Відповідачем на обґрунтування заперечень проти позовних вимог долучені документи, які свідчать про стан здоро'я та смерть ОСОБА_7, здійснення догляду за нею ОСОБА_8 та про належність їй нерухомого майна, а також складений нею заповіт (а.с. 37, 44, 46, 50, 51, 52-60, 61, 62, 63, 66-67), однак суд зазначає, що вони не стосуються предмета доказування у даній справі, оскільки позивач просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, а не ОСОБА_7, а тому не можуть бути взяті до уваги при ухваленні рішення.

Суд не приймає до уваги і долучені копії сторінок з медичної карти (а.с. 39 - 43, 45), оскільки на них відсутні будь-які реквізити та неможливо встановити кому вони належать.

Щодо копії довідки УСЗН № 449/24.01.18 про те, що ОСОБА_5 з 04.03.2008 р. по 10.05.2016 р. здійснювала догляд за престарілою ОСОБА_6, копії посмертного епікризу ОСОБА_6 (а.с. 36, 38), то вказані документи не свідчать про те, що вона являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, прийняла спадщину чи про підстави для усунення позивача від права на спадкування, на що посилався представник відповідача у своєму відзиві та в судовому засіданні. Доказів протилежного суду не надано, як і не долучено будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у провадженні суду справи про усунення ОСОБА_3 від права на спадкування, чи рішення суду з даного приводу.

Отже, спір виник з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Оцінка аргументів, наведених учасниками справи:

Дослідивши вищеописані доводи сторін, а також докази, долучені ними, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_3 являється спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті ОСОБА_6 Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не має.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого шестимісячного строку. Однак, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, на які посилався ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску вказаного строку. Зокрема, ОСОБА_3 являється троюрідним братом спадкодавця, проживає в іншому населеному пункті, а працює в іншій області. В силу своєї роботи часто перебуває у відрядженнях, в тому числі за межами України, що мало місце і в останній місяць, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини. Тим більше, проживаючи окремо від сестри, він мав підставні сподівання, що остання розпорядиться належним їй майном на користь когось з односельчан і родинний будинок не залишиться безхазяйним. Однак, після повернення з відрядження він дізнався про відсутність спадкоємців. Для зібрання доказів про їхні родинні відносини з ОСОБА_6 також необхідний був певний час, оскільки їхні бабуся та дідусь проживали ще в ХІХ столітті, коли існували інші звичаї, шлюб був церковний, а тому необхідний був певний час, щоб віднайти вказані документи. Зазначені обставини послужили причиною пропуску ОСОБА_3 встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд визнає вказані причини поважними, так як вони пов'язані з об'єктивними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Щодо аргументів, наведених представником відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив, що ОСОБА_6 не вступила в управління спадковим майном після смерті своєї сестри ОСОБА_7, а відповідно не є власником будинковолодіння в с. Витвиця по вул. І.Франка, 15. Однак, вказаний аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, а суд відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України розглядає спори в межах заявлених позовних вимог. Предметом дослідження в даній справі є встановлення, чи являється позивач спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 та чи має право заявляти про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, а також поважність причин такого пропуску. Обсяг спадкового майна не входить в предмет дослідження за даним позовом.

Суду не долучено належних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 не являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 чи усунутий від права на спадкування. Навпаки, у відзиві на позов факт родинних відносин позивача та спадкодавця не тільки не заперечується, а навіть підтверджується, що дає достатні підстави визнавати його належним позивачем, якому належить право заявленої вимоги. В позасудовому порядку вирішити даний спір не представилося можливим, оскільки відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину та могли дати письмову згоду позивачу на подання заяви про прийняття спадщини. Суд, враховуючи вище описані підстави, прийшов до переконання, що ОСОБА_3 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а відповідно позов підставний та підлягає до задоволення.

При вирішенні даного спору суд застосовував норми права, які регулюють спірні правовідносини та на які посилалися сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, позивач, як спадкоємець п'ятої черги за законом після смерті ОСОБА_6, який пропустив з поважної причини строк для прийняття спадщини, навів достатні підстави для визначення йому додаткового строку.

При цьому суд вважає безпідставним посилання позивачем у позовній заяві як на підставу позовних вимог на ст.ст. 118, 392 ЦК України, оскільки вказані норми не регулюють спірні правовідносини.

Також суд при вирішенні даного спору не враховує вимоги ст. 1276 ЦК України щодо спадкової трансмісії, оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів прийняття спадщини будь-ким іншим зі спадкоємців наступної черги, в тому числі і після смерті ОСОБА_7, на що посилався відповідач у своєму відзиві на позов. А також безпідставним є посилання на ст. 1277 ЦК України про визнання спадщини відумерлою, так як вказана обставина мала би місце в разі відсутності спадкоємців, усунення від спадкування, неприйняття спадщини чи відмови від її прийняття, чого в даному випадку не встановлено.

Таким чином суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_3 до Витвицької сільської ради підлягає до задоволення.

На підстав, викладеного, ст.ст. 15, 1265, 1220, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його троюрідної сестри ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р., строком один місяць після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, житель АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Витвицька сільська рада об'єднаної територіальної громади, місцезнаходження с. Витвиця, вул. З.Красівського, 63 Івано-Франківської області, .

Повний зміст рішення складено 09 серпня 2018 року.

Суддя: