У Х В А Л А

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 462/1287/16-ц

провадження № 61-48867ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Львівський Жиркомбінат» про визнання дій відповідача незаконними, зобов'язання відповідача прийняти його на роботу, стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку та компенсації за час вимушеного прогулу, визнання посадової інструкції не відповідаючої діючому законодавству та стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки надіслана заявником до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня

2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 16 листопада2018 року, однак на підтвердження вказаного заявник не надає відповідних доказів.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати належні докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Проте у касаційній скарзі заявник порушує питання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на пункт 1 частини першої статті п'ятої Законом України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на викладене, заявник є звільненим від сплати судового збору за позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, однак за позовні вимоги, які випливають із трудових відносин, судовий збір справляється за ставками, визначеними підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону, тому вказане клопотання в частині звільнення від сплати судового збору за позовними вимогами про визнання дій відповідача незаконними, зобов'язання відповідача прийняти його на роботу, визнання посадової інструкції не відповідаючої діючому законодавству та стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше

0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру, яка подана: юридичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

У випадку коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України».

На 01 січня 2016 рік розмір мінімальної заробітної платискладає 1 378,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

З огляду на категорію спору, за позовними вимогами немайнового характеру (про визнання дій відповідача незаконними, зобов'язання відповідача прийняти його на роботу, визнання посадової інструкції не відповідаючої діючому законодавству), заявник за подання касаційної скарги має сплатити 3 307,20 грн (1378,00 * 0,4 * 3 вимоги * 200 %).

За позовними вимогами майнового характеру (про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди), заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 102,40 грн (1378,00 * 0,4 * 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун