ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Херсон

Номер справи: 654/2807/17-ц

Номер провадження: 22-ц/819/38/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Сіянко В.М. від 20 листопада 2017 року у справі за позовом Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих працівником під час виконання трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Чорноморський біосферний заповідник Національної академії наук України звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1999 року ОСОБА_2 працював на посаді єгеря у Чорноморському біосферному заповіднику НАН України, з 2004 року працював та постійно проживав на кордоні «Іванівський», 01.07.2003 року відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених йому матеріальних цінностей на кордоні. Єгерям кордонів заповідника наказами встановлені щомісячні обсяги споживання електричної енергії та вони сплачують понадлімітне споживання.

23.05.2016 року після повторного виявлення перевищення ліміту споживання адміністрація Чорноморського біосферного заповідника НАН України звернулася до Голопристанського РЕЗ і ЕМ із листом про проведення на Іванівському кордоні технічної перевірки приладу обліку електричної енергії у зв'язку з підозрою самоходу та погодити заміну в разі відхилень правильності його роботи. В ході перевірки лічильника 02.06.2016 року складено акт про порушення правил користування електричною енергією № 130449, у зв'язку з встановленням індикаторами М8723643, М8723644 впливу магнітних полів на роботу приладу та прийнято рішення про заміну приладу обліку по причині неправильності обліку електроенергії. На підставі чого, рішенням комісії Голопристанського РЕЗ і ЕМ від 06.10.2016 року, за результатами розгляду вказаного акту, затверджено розрахунок недоврахованої електричної енергії в сумі 117908,98 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17 серпня 2017 року стягнуто з Чорноморського біосферного заповідника НАН України на користь ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» 117908,98грн. вартості недоврахованої електричної енергії, 1768,65грн. витрат по сплаті судового збору.

В зв'язку із стягненням вказаних сум з позивача, останній в порядку регресу просить стягнути на свою користь шкоду, заподіяну підприємству винною особою ОСОБА_2, оскільки факт порушення стався внаслідок неналежного виконання трудових обов'язків працівником Чорноморського біосферного заповідника ОСОБА_2

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь шкоду в сумі 119 677,63 грн, завдану ним під час неналежного виконання трудових обов'язків та судові витрати покласти на відповідача.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України 119677,63 грн. матеріальної шкоди, а також 1795,16 грн. судового збору, а всього 121 472,79 грн.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 травня 2018 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені в позову. Просить взяти до уваги, що не був належним чином повідомленим про розгляд справи, а тому не міг захищати свої інтереси, подавати докази, заявляти клопотання про їх витребування і допит свідків. Звертає увагу суду на те, що в переліку матеріальних цінностей за які він був матеріально відповідальний - електричного лічильника немає взагалі. Після звільнення з посади єгеря відповідач здав всі матеріальні цінності отримані під звіт і з цього приводу ніяких претензій не заявлено, заповідник видав трудову книжку і провів повний розрахунок.

У відзиві на апеляційну скаргу Чорноморський біосферний заповідник НАН України просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що відповідач не навів поважних причин неявки у судові засідання до суду першої інстанції, оскільки останньому направлялись повістки про виклик до суду за адресою місця реєстрації та проживання. З огляду на це, оскаржуване заочне рішення не може бути скасовано на підставі ст. 288 ЦПК України.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3, яка діє в його інтересах підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що з підстав заявленого позову не передбачено застосування повної матеріальної відповідальності, посада єгеря відсутня у Переліку посад та робіт, виконуваних працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевозки або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24. Цей Перелік діє в Україні і по цей час. Отримані ОСОБА_2 на збереження цінності повернуті ним при звільненні і з цього приводу позовні вимоги не заявлені, лічильник та пломби приймав на збереження інший працівник ОСОБА_4, який звільнився і суду не надано акту передачі цілих пломб і індикаторів. Акт службового розслідування від 21.10.2016 року заснований на припущеннях, що ОСОБА_2 здійснив вплив на лічильник. Роботодавцем взагалі не прийнято в передбаченому законом порядку рішення про стягнення з працівника відшкодування шкоди. Про неправильну роботу лічильника ОСОБА_2 сам звертався до адміністрації заповідника і просив перевірити його справність, оскільки при звичайному споживанні покази були завищені на 500-1000 квт, таку кількість електроенергії неможливо спожити в межах кордону. Доступу до лічильника єгер не має, лічильник закритий на ключ у шкафу КТП, там є лише маленький отвір для зняття показників, через який фізично неможливо щось заподіяти лічильнику. Доступ до лічильника мають інші працівники, які відповідають за його роботу. Окрім того, ОСОБА_2 не забезпечено належні умови для виконання обов'язків по забезпеченню режиму охорони території кордону цілодобово кожного дня. Просять задовольнити скаргу та скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник Чорноморського біосферного заповідника НАНУ Кузьменко О.А. апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що хоча посади єгеря немає в Переліку посад, однак на ОСОБА_2 покладено обов'язки по збереженню майна, він прийняв під звіт ряд об'єктів на ввіреному йому кордоні і несе відповідальність за їх збереження. Окрім того, саме ОСОБА_2 було вигідно впливати на роботу лічильника, оскільки він оплачує перевищення встановленого ліміту електроенергії, використаної на даному кордоні. При цьому, саме на ОСОБА_2 покладено обов'язок дотримувати режим охорони території кордону та недопущення сторонніх осіб, а тому, якщо відповідач зазначає про можливий вплив на лічильник інших осіб, то це також його недолік в роботі.

Представник позивача зазначив, що єгер має належні умови роботи , проживає постійно на кордоні, проводить огляд території та має можливість виконувати всі покладені на нього обов'язки.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно абз. 1,2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до абз. 1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Статтею 138 КЗпП України визначено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року N 14 роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (далі - Постанова № 14) роз'яснено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти, зокрема, втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Як роз'яснено в абзаці другому пункту 3 Постанови № 14, виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства суд у кожному випадку зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними, який майновий стан працівника.

Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи заочне рішення дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі встановлення умов для притягнення відповідача до повної матеріальної відповідальності.

З таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу директора Чорноморського біосферного заповідника НАН України № 62-к від 06.12.1999 року ОСОБА_2 прийнято на посаду єгеря кордону «Геройський» з 07 грудня 1999 року (а.с. 22).

Наказом №13 від 25.08.2004 року єгеря ОСОБА_2 переведено з кордону «Тендра» на кордон «Іванівський» та наказом № 24 від 04.05.2016 року за єгерем ОСОБА_2 закріплено ділянку Івано-Рибальчанська, кордон Іванівський (а.с. 21, 25-30).

Відповідно до наказу № 3 від 20.01.2016 року встановлено обсяги щомісячного споживання електроенергії у першому кварталі 2016 року по кордонах заповідника. Попереджено єгерів, що в разі понадлімітного перевищення споживання електроенергії за підсумками першого кварталу різниця буде погашатися за їх рахунок. Заборонено єгерям та іншим працівникам заповідника, які не мають права допуску до обслуговування електроустаткування, проводити будь-які роботи на трансформаторних підстанціях окрім зняття показників електролічильників. З наказом ОСОБА_2 ознайомлений під підпис (а.с. 9, 10).

Після повторного факту перевищення ліміту електроенергії на кордоні «Іванівський» єгерем ОСОБА_2 та працівником з благоустрою ОСОБА_6 висловлено підозри у невірному відображенні показників електролічильника, в зв'язку з чим було прийнято управлінське рішення про здійснення технічної перевірки приладу. Вказані обставини підтверджуються протоколом №1 засідання комісії зі службового розслідування (а.с.43-44).

02 червня 2016 року інспектором Голопристанського РЕЗ ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» за результатами перевірки лічильника САЧ-195 № 180747 на Іванівському кордоні складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією №130449 в зв'язку з фіксацією індикатором магнітного поля (а.с. 49-50).

Згідно акту № 1, складеного комісією Чорноморського біосферного заповідника НАНУ від 21.10.2016 року службового розслідування фактів порушення п. 3.3, 10.2.26 Правил користування електричною енергією: за результатами проведенної експертизи лічильник №180947 типу САЧ-195 визнано непридатним для подальшої роботи. Окрім того, комісія «має припущення», що вплив магнітного поля на електролічильник здійснив ОСОБА_2 (а.с. 51-52).

01.07.2003 року між Чорноморським біосферним заповідником НАН України та ОСОБА_2 укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Згідно зазначеного договору працівник прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей (а.с. 36).

Відповідно до інвентаризаційного опису від 27.10.2015 року, від 12.12.2016 року єгер ОСОБА_2 матеріально відповідальний, зокрема, за шкаф КТП 63-К6А. Вказане майно перевірено в натурі (а.с. 84-87).

Таким чином, майно прийняте відповідачем на збереження наявне в натурі. При цьому єгер ОСОБА_2 не приймав на збереження та не є матеріально відповідальним за збереження лічильника, що знаходиться всередині закритого на ключ шкафа КТП, до якого відповідач доступу не мав.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення саме єгерем ОСОБА_2 дій по здійсненню впливу магнітного поля на електролічильник САЧ-195 № 180747.

Вказаний вище акт службового розслідування від 21.10.2016 року не може слугувати доказом винних дій працівника під час виконання трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяна шкода підприємству, оскільки базується на припущеннях.

Інспектором Голопристанського РЕЗ ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» складено акт про порушення позивачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією №130449 від 02.06.2016 року, яким зафіксовано вплив магнітного поля на прилад обліку електричної енергії внаслідок чого спрацювали встановлені пломби індикатори магнітного поля М8723643, М8723644 на електролічильник типу САЧ-195 № 180747. На підставі чого здійснено нарахування недоврахованої електричної енергії.

Згідно рішення Господарського суду Херсонської області від 17.08.2017 року з Чорноморського біосферного заповідника НАНУ на користь ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» стягнуто 117908,98 грн. - вартість недоврахованої електроенергії (а.с.18-20).

Отже збитки стягнуто саме з юридичної особи - позивача, яка є стороною у договірних відносинах щодо постачання електроенергії, її представник - ОСОБА_4 - енергетик заповідника прийняв опломбований лічильник від постачальної організації та поставив підпис на акті щодо прийняття на збереження пломб на цьому лічильнику. Вказані обставини підтверджуються актом про заміну приладів і опломбування, актом опломбування та збереження пломб, а також актом технічної перевірки приладів обліку від 06.05.2015 року за підписом енергетика ОСОБА_4, згідно якого доступ до обліку та дооблікової мети закритий та опломбований (а.с. 240-242).

В обов'язки ОСОБА_2 входило забезпечення збереження об'єктів, в тому числі трансформатора, шафи КТП, цілісність яких не порушена. Контроль за якістю роботи лічильника на єгеря не покладався і до його функціональних обов'язків не входив, відповідач не мав доступу до лічильника, який знаходився у закритій щитовій (шкаф КТП). Вказані обставини підтвердив також допитаний в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_7 - колишній працівник позивача, який входив до складу комісії, що проводила розслідування.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожнасторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача в завдані ним збитків заповіднику в зв'язку з неналежним виконанням трудових обов'язків.

Окрім того, в Переліку посад та робіт, виконуваних працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевозки або застосування у процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24 посада єгеря відсутня. Отже підстави, передбачені ст. 135-1 КЗпП України, якою врегульовано укладення письмових договорів про повну матеріальну відповідальність, з огляду на займану посаду та виконувані обов'язки ОСОБА_2 ,- не вбачаються.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про покладення на ОСОБА_2 повної матеріальної відповідальності в зв'язку з невиконанням зобов'язань по збереженню майна, прийнятого під звіт. Прийняте відповідачем під звіт майно належним чином збережено та повернуто роботодавцю при звільненні, позовні вимоги з приводу майна, що є в переліку інвентаризаційного опису прийнятого під звіт - не заявлені. З матеріалів інвентаризації встановлено, що лічильник під звіт відповідач не отримував, а тому покладення на працівника матеріальної відповідальності за його збереження та стан роботи - безпідставне.

Окрім того, позивач посилається як підставу заявленого позову, на неналежне виконання ОСОБА_2 обов'язків по забезпеченню режиму охорони території кордону, що мало б унеможливити вплив на лічильник. Разом з тим, судова колегія бере до уваги, що роботодавець не довів створення належних умов праці з метою забезпечення відповідачем режиму охорони території кордону самостійно цілодобово щодня.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а заочне рішення суду відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2017 року, - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих працівником під час виконання трудових обов'язків, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 28 грудня 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова