Ухвала

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 2-337/11

провадження № 61-43963ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В.С., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності.

Заява мотивована тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2013 року, зобов'язано ОСОБА_4 провести перебудову самочинно побудованого незавершеного будівництвом будинку та відшкодувати ОСОБА_5 13 865 грн завданої матеріальної шкоди, стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір, витрати з інформаційно-технічного забезпечення, витрати на оплату експертного дослідження та понесені витрати на правову допомогу. На виконання цього рішення 04 лютого 2014 року судом було видано два виконавчі листи, які пред'явлені позивачем до виконання.

Посилаючись на те, що у відповідності до довідок Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 03 червня 2016 року вказані виконавчі листи були втрачені при пересиланні стягувачу, ОСОБА_5, уточнивши вимоги, просила видати дублікати двох виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року у вказаній справі на вимоги матеріального та немайнового характеру.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року на примусове виконання рішення суду від 11 березня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності, згідно з яким зобов'язано ОСОБА_4 провести перебудову самочинно побудованого незавершеного будівництвом будинку.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року на примусове виконання рішення суду від 11 березня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності, згідно з яким зобов'язано ОСОБА_4 відшкодувати ОСОБА_5 13 865 грн завданої матеріальної шкоди, 51 грн сплаченого судового збору, 120 грн витрат на ІТЗ, 2636,92 грн витрат на оплату експертного дослідження та 2558,74 грн витрат понесених на правову допомогу.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що оригінали виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року на примусове виконання рішення суду втрачено при поверненні стягувачу, у зв'язку із чим ОСОБА_5 була позбавлена можливості повторно пред'явити вказані виконавчі листи до виконання, оскільки судове рішення на цей час не виконано, наявні правові підстави для задоволення заяви.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, уточнивши вимоги, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухватити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Також у касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин. ОСОБА_4 вказує, що повний текст постанови отримала 14 серпня 2018 року, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 березня 2013 року та заяви ОСОБА_5 від 05 вересня 2013 року, 04 лютого 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності було видано два виконавчі листи.

Постановами державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Семчишина Д. М. від 23 травня 2014 року відмовлено у прийнятті до провадження цих виконавчих документів.

При надсиланні поштовою кореспонденцією стягувачу вказані виконавчі листи було втрачено, що стверджується довідками Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03 червня 2016 року та підтверджуються також довідками від 05 вересня 2015 року.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки інші виконавчі документи (зокрема й судові рішення) - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Установлено, що перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що 21 травня 2014 року у відділ надійшло два виконавчі листи по вказаній справі. Після чого, 23 травня 2014 року держаним виконавцем винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Вказане виконавче провадження було передано до архіву та по закінченню терміну зберігання та знищено.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що строк пред'явлення двох виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 лютого 2014 року до виконання був перерваний та після відмови у відкритті виконавчого провадження не був пропущений, так як зазначені виконавчі документи були втрачені при їх пересиланні з органу виконавчої служби та стягувачем отримані не були, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_5 про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди та усунення перешкод у здійсненні права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. М. Сімоненко