Ухвала

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 379/1519/16-ц

провадження № 61-47372 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 вересня

2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики; за зустрічним позовомОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у сумі 185 445,28 грн., проценти за користування позикою в розмірі 165 425,94 грн та судовий збір у розмірі 3 508,72 грн солідарно.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору позики (розписки) недійсним відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилено. Рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 вересня

2017 року було визнано неподаною та повернуто особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2017 року відмовлено з підстав, встановлених частиною третьою статті 394 ЦПК України.

У грудні 2018 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, втретє звернулася до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Таращанського районного суду Київської області

від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області

від 27 вересня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо

є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи, що рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року та ухвала Апеляційного суду Київської області

від 27 вересня 2017 року вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції, за результатом якого постановлено ухвалу від 29 листопада

2018 року про відмову у відкритті касаційного провадження, тому відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої заявником у грудні

2018 року касаційної скарги.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним відмовити.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник