Справа № 497/711/18
Провадження № 2/497/460/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Раца В.А.

секретарі - Божевій І.Д.

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом та уточнивши свої позовні вимоги просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, як за членами колгоспного двору, а позивач ОСОБА_1 також просить визнати за ним право власності на 1/8 частину цього ж будинку після смерті батька ОСОБА_4 та на 3/8 частини після смерті матері ОСОБА_5 При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі та померлі ОСОБА_4 і ОСОБА_5,входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/4 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно їм - позивачам відмовлено в проведенні реєстрації права власності на їх частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. А позивачу ОСОБА_1 постановою приватного нотаріуса відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року) та позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області № 172 від 23.02.2018 року (а.с.11).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішеннями державних реєстраторів прав на нерухоме майно № 40142337 від 16.03.2018 року та № 40196189 від 20.03.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.01.2001 року, виданого Дмитрівською сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №05 ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.7).

Спадщину після його смерті прийняли дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_1, позивач по справі, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується матеріалами спадкової справи №218/06, заведеної державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, тобто частка у спадковому майні розподілилась між спадкоємцями порівну - по 1/8.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з № 913 ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку та на 1/8 частину цього ж будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, але належним чином не оформила за собою право власності, тобто загальна частка склала - 3/8.

Позивач по справі являється сином спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 29.08.1961 року, а/з № 117 відповідно до якого його мати на російський мові - «ОСОБА_5»; тобто відповідно до ст. 1261 ЦК він є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 164 від 21.02.2018 року.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. №226/02-31 від 22.02.2018 року, йому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю.

Інших спадкоємців не має, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району № 164 від 21.02.2018 року, з якої вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 з нею в одному будинку був зареєстрований син ОСОБА_1, позивач по справі, а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 52231226 від 11.06.2018 року сформованої приватним нотаріусом Станєвою В.Б. про відсутність спадкової справі після смерті ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК Української РСР, ст.ст.1222,1261,1269,1270 ЦК України, ст.ст.12, 81, 82, 259, 263-265,315, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_3 як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування, після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, право власності на 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_3 як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца