Ухвала

26 грудня 2018 року

місто Київ

справа № 2-2154/2004

провадження № 61-48363ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення відшкодування шкоди, визнання угоди недійсною, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2004 року позов задоволено, визнано дійсною укладену 20 березня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 угоду купівлі-продажу 17/100 частин домоволодіння з надвірними спорудами АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 06 грудня 2018 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

І. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2004 року необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32, частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, касаційна скарга в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2004 року не може бути прийнята до провадження, оскільки рішення першої інстанції не переглядалось по суті в суді в апеляційному порядку, а отже, оскаржуване рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

ІІ. Касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року подана без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник у касаційній скарзі зазначає, що ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року отримав 14 листопада 2018 року, проте не заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Тому, заявнику необхідно подати обґрунтоване клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження судового рішення та надати докази поважності такого пропуску строку, - за наявності.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 398, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2004 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 28 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний