КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5590/18
Провадження № 2-з/488/58/18
УХВАЛА

13.12.2018 року м. Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 про забезпечення позову, -
У грудні 2018 року керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду із даним позовом, який діє в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до відповідачів Миколаївської міської ради, ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство «Миколаївське лісове господарство», в обґрунтування якого вказав наступне.
Пунктами 68, 68.1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 35/57 від 19 червня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 800 кв.м., зарахувавши її за функціональним використанням до земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Металургів, 6/3 у м. Миколаєві та надано її у власність ОСОБА_1.
Відповідно до інформації Миколаївської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 3671/0105-47/3-18 розпорядження про вилучення земельної ділянки по вул. Металургів, 6/3 облдержадміністрацією не приймались.
Крім того, за інформацією ДП «Миколаївське лісове господарство»
Позивач вважає, що зазначені рішення Миколаївської міськради були прийняті із порушенням вимог чинного законодавства, і просить:
* визнати незаконними та скасувати пункти 68, 68,1 розділу 4 рішення Миколаївської міської ради № 35/57 від 19 червня 2009 року, якими затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 800 кв.м по вул. Металургів, 6/3 у м. Миколаєві;
* стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову.
Разом із подачею позову, керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2, в порядку забезпечення позову у даній справі, подав заяву, в якій просив накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи обєднання з іншими ділянками), Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва обєктів нерухомості на спірній земельній ділянці, будь-яким іншим особам вчиняти із земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або обєднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.
Свою заяву керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2 мотивував тим, що до ухвалення рішення у даній справі відповідачі чи інші особи можуть вчинити дії щодо відчуження чи передачі в користування спірної земельної ділянки, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.
Дослідивши заяву та подані до неї матеріали, приходжу до висновку, що вона є обґрунтованою і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява прокурора про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.
Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 про забезпечення позову задовольнити.
Крім цього, заборонити:
Ухвала підлягає негайному виконанню з часу її постановлення.

Ухвалу для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Вітовської районної державної адміністрації, Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, Управлінню Державного архітектурно-будівельного інспекції у Миколаївській області та ОСОБА_1

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева