ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1762/18 Справа № 176/268/18 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в грудні 2017 року вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2017 р., з якої дізналася про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення боргу з неї у розмірі 602 023,75 грн на підставі виконавчого напису № 22616, виданого 23.12.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 При цьому, при здійснені вищезгаданого виконавчого напису, приватний нотаріус ОСОБА_2 прийшов до висновків, що мається безспірна заборгованість у розмірі 602 023,75 грн, яка виникла на підставі кредитного договору 0315/0807/71- 422 від 15.08.2007 р., укладеного між ПАТ СведБанк, правонаступником якого на підставі договору факторингу від 28.11.2012 р. є ТОВ Кредитні ініціативи, та нею. Дана заборгованість складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 317 289 грн 83 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 284733 грн 92 коп.; стягнення здійснюється за період з 01 лютого 2014 р. по 01 листопада 2016 р. Предявивши вимогу за період з 01 лютого 2014 р. по 01 листопада 2016р. у сумі 602023.75 грн, ТОВ Кредитні ініціативи порушило строк позовної давності, так як дана сума включає в себе суми, які були розраховані ТОВ Кредитні ініціативи, починаючи з 28.11.2012 року, тобто з пропуском позовної давності. З огляду на викладене, приватний нотаріус не перевірив достатнім чином документи, надані ТОВ Кредитні ініціативи для здійснення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості по кредитному договору. В свою чергу, ТОВ Кредитні ініціативи приховало від нотаріуса факт того, що в Жовтоводському міському суді на розгляді мається справа №176/1379/13 за позовом ТОВ Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про звернення стягнення в рахунок заборгованості за кредитним договором 0315/0807/71- 422 від 15.08.2007 р., укладеним між ПАТ СведБанк, правонаступником якого на підставі договору факторингу від 28.11.2012 р. є ТОВ Кредитні ініціативи, та нею, у якій однією обставиною є сума заборгованості, і яку потрібно довести на загальних засадах, тобто мається відповідний спір щодо суми заборгованості. І оскільки відсутня безспірність розміру заборгованості, а приватний нотаріус порушив процедуру, строк стягнення перевищує встановлений законом, то з таких підстав просила визнати виконавчий напис № 22616, виданий 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 про стягнення з неї заборгованості у розмірі 602 023,75 грн таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року позовну заяву задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 23 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 22616 таким, що не підлягає виконанню.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Також апелянт зазначає, що розгляд в судовому порядку справи справи про звернення стягнення на предмет іпотеки не впливає на вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «СведБанк» було укладено кредитний договір № 0315/0807/71- 422, право вимоги за яким було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи» за договором факторингу від 28.11.2012 року.

23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис № 22616 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за період з 01 лютого 2014 року по 01 листопада 2016 року в сумі 602 023,75 грн, з яких: 317 289,83 грн заборгованості за кредитом; 284 733,92 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. (а.с.7, 33).

Відповідно до наданого нотаріусу розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0315/0807/71-422 від 15.08.2007 року, вказана вище заборгованість в сумі 602 023,75 грн нарахована починаючи з 15.08.2007 року по 01.11.2016 року (а.с.34).

Матеріали справи містять копію письмової вимоги від 21.11.2016 року, направленої ТОВ «Кредитні ініціативи» позивачу про усунення порушення стосовно зобовязання на загальну суму 1 400 660,53 грн. із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобовязань, та відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором було направлено на адресу позивача (а.с.35-36).

17.10.2017 року постановою державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 548745 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 22616 від 23.12.2016 року (а.с.19).

Згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки на виконання кредитного договору від 15.08.2007 року. Вказана справа не розглянута, що вбачається з ухвали того ж суду від 27.02.2018 року (а.с.56).

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що спірний нотаріальний напис було вчинено на заборгованість по кредитному договору № 0315/0807/71-4 22 від 15.08.2007 року, що утворилась з 01.02.2014 року по 01.11.2016 року, проте фактично розмір заборгованості стягнуто за весь період користування кредитними коштами, а саме з 15.08.2007 року по 01.11.2016 року. Тобто, при здійсненні виконавчого напису, нотаріусом не враховано, що ним стягнуто всю заборгованість за період з 15.08.2007 року по 01.11.2016 року, а не за період з 01.02.2014 року по 01.11.2016 року. Розмір заборгованості за стягнутий ним період відрізняється і є меншим від заборгованості, яка вказана в розрахунку заборгованості за весь період заборгованості, і потребує додаткового підрахунку з виключенням періоду заборгованості до 01.02.2014 року, чого зроблено не було.

Крім того, оскаржуваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною і спір вирішувався саме у той час, у судовому порядку.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримувала лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобовязання, у звязку з чим остання була позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги банку, або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.87, 88, 89 Закону України Про нотаріат, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, дійшов обґрунтованих висновків про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написому звязку з чим заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, і виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником предявлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України по справі за № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд в судовому порядку справи про звернення стягнення на предмет іпотеки не впливає на вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення заборгованості за кредитним договором, відхиляються колегією суддів оскільки наявність в суді зазначеного позову спростовує безспірність заборгованості.

З огляду на те, що виконавчим написом нотаріуса стягнуто заборгованість поза межами встановленого законом трирічного строку без належного отримання боржником вимоги стягувача та при наявному спорі про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечено зобов'язання по кредитному договору № 0315/0807/71- 422, виконавчий напис нотаріуса не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені в звязку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

ОСОБА_6