РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/2267/18

Провадження № 2/414/551/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, до Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову він зазначив, що 25 липня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_4, який постійно проживав в будинку за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, інші спадкоємці відсутні. Позивач своєчасно прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

У грудні 2015 року позивач звернувся до Кремінської державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за вищевказаною адресою, однак позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю в нього оригіналу правовстановлюючого документа на цей будинок. Отримати дублікат вказаного документа не вбачається можливим у звязку зі смертю ОСОБА_5

Крім того, державним нотаріусом було виявлено, що у свідоцтві про народження та в паспорті позивача українською мовою прізвище зазначено як «Гаврілєнко», тоді як у свідоцтві про смерть батька позивача українською мовою зазначено прізвище «Гавриленко», у звязку з чим позивач позбавлений можливості підтвердити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком, що також послугувало підставою для відмови йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У звязку з цим позивач просив суд втановити факт родинних із ОСОБА_4, який є його батьком, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75, який залишився після смерті ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, голова Новокраснянської сільської ради ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 Зіновївна в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача та підтвердила той факт, що померлий ОСОБА_4 є рідним батьком позивача, з яким вона та позивач проживали по день його смерті за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що з позивачем з дитинства знаходиться у дружніх стосунках, а померлий ОСОБА_4 є рідним батьком позивача, який доглядав за ним і проживав з ним за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75.

Заслухавши позивача та його представника, а також свідків, повно, всебічно і обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані суду докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився 01 серпня 1961 року у с. Новокраснянка Кремінського району Луганської області, його батьками відповідно до записів у свідоцтві про народження є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 9-10, 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 408699 ОСОБА_4 помер 25 липня 2014 року у віці 86 років у с. Новокраснянка Кремінського району Луганської області (а.с. 13). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75

У листі Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» № 152 від 14.09.2015 зазначається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року обєкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований у с. Новокраснянка Кремінського району Луганської області по вул. Братів Сасових, 75, в КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» не зареєстроване. Остання технічна інвентаризація проводилася 18.01.2005 (а.с. 15, 16).

Як вбачається із розяснень, викладених у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Так, належність зазначеного будинку ОСОБА_4 підтверджується довідкою виконавчого комітету Новокраснянської сільської ради № 1048 від 21.12.2018 та архівною довідкою архівного відділу Кремінської районної державної адміністрації № 07-08-Г/1 від 26.12.2018, відповідно до яких ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його дружина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживали з 1959 року за адресою: Луганська область, Кремінський району, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75, а в архівному відділі Новокраснянської сільської ради народних депутатів у книзі протоколів засідань виконкому сільської ради за 1956-1958 роки є запис про виділення ОСОБА_4 лісу для будівництва будинку у кількості 2 кубічних метрів (протокол № 4 засідання виконкому сілської ради від 06.06.1957) (а.с. 82, 83).

Відповідно до вимог ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса 10 грудня 2014 року. Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами спадкової справи № 176/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с. 65-78).

З постанови державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_12 № 689/0214-176/2014 від 02.12.2015 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що під час розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок для оформлення свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75, який залишився після смерті ОСОБА_4, який помер 25 липня 2014 року, було встановлено, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний будинок (а.с. 84-85).

Також відповідно до постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Луганської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2018, а саме видачі позивачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину, яка складається з будинку за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75, що залишився після смерті ОСОБА_4, який помер 25.07.2014, було встановлено, що з наданих документів не підтверджується факт родинного звязку між спадкодавцем та спадкоємцем. Так, у наданому ОСОБА_2 свідоцтві про його народження його батьком записано ОСОБА_9, у той час як у свідоцтві про смерть прізвище батька записане як "Гавриленко". Крім того, відсутній документ, що підтверджує право власності померлого на цей житловий будинок (а.с. 86-87).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу, який своєю постановою відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, є відсутність у позивача документів, які підтверджують факт родинних зв'язків з батьків та право власності померлого ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Із розяснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 зазначається, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

За таких обставин, оскільки факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та його померлим батьком ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні з досліджених письмових доказів та показань свідків, а встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої вимоги, а тому вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4

Також згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що представник відповідача надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_4, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 206, 247, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), до Новокраснянської сільської ради Кремінського району Луганської області (ідентифікаційний код 043362015; місцезнаходження: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Центральна, 85-А) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є рідним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 25 липня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, який помер 25 липня 2014 року, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новокраснянка, вул. Братів Сасових, 75.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Безкровний