Справа № 504/2353/15-ц
провадження № 2/504/145/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря - Білаш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Південна будівельна компанія» про захист цивільних прав, зобовязання відповідача повернути авансовий платіж, сплатити пеню і відшкодувати завдану моральну шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОК «Житлово- будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» ТОВ «Південна будівельна компанія» про зобовязання відповідачів відшкодувати завдані збитки. В обґрунтування позову позивачка посилалася на наступне. Так, 02 лютого 2007 року ОСОБА_2 уклала з Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» Пайовий договір №3/07 (про пайову участь у будівництві) на будівництво житлового будинку за адресою: вулиця Міланська 16, с. Крижанівка, Комінтернівський район, Одеська область та до 02 червня 2008 року перерахувала кількома траншами OK «ЖБК «Південна будівельна компанія» на будівництво будинку грошову суму у розмірі 2 129 000,00 гривень і членський внесок у розмірі 75 750,00 гривень. 16 листопада 2009 року ОСОБА_2 відступила право вимоги за Пайовим договором ОСОБА_1, до якої перейшли всі права та обовязки по зазначеному договору і вона набула статус споживача будівельних робіт. В порушення законодавства України про захист прав споживачів відповідач ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», отримавши з дня підписання пайового договору на будівництво житлового будинку грошову суму у розмірі 2 129 000,00 гривень, розпочав його будівництво тільки через три роки після підписання договору, тобто в березні 2010 року, і до цього часу будівництво будинку не закінчив, а строк його здачі в експлуатацію 15 травня 2011 року прострочив, чим порушив права Позивача, як споживача будівельних робіт. Розпочате в березні 2010 року будівництво зупинив в 2012 році без будь яких пояснень і вимог, збудувавши тільки коробку будинку з оштукатуреними стінами, стелю і дах будинку, виконав неповну цементну стяжку полів, що за висновком проведеної ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень імені ОСОБА_3С.» судової будівельно-технічної експертизи складає 56 відсотків готовності незавершеного будівництвом будинку, фактичною вартістю 1 386 964,32 гривні, тоді як Позивач проплатив 2 204 750,00 грн. Зазначені роботи виконані із значними недоліками, повязаними також з безпекою проживання в ньому (Висновок експерта у справі). З 2012 року будівельні роботи Відповідач умисно не веде, будь-яких пояснень з цього приводу не надає. На протязі девяти років і десяти місяців Відповідач використовує сплачені Позивачем невикористані кошти у власних інтересах. На підставі викладеного позивач з урахуванням всіх уточнень, остаточно просив суд: - стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будинковий кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 суму у гривні, еквівалентну 454 073,72 доларів США (чотириста пятдесят чотири тисячі сімдесят три долара США 72 цента), визначену за офіційним курсом долара США до курсу гривні на день прийняття рішення, яка складається із: - суми у гривні, еквівалентній 439 360,52 доларам США (чотириста тридцять девять тисяч триста шістдесят доларів США 52 цента), сплаченого ОСОБА_1 ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» авансу; - суми у гривні, еквівалентній 14 713,20 доларам США (чотирнадцять тисяч сімсот тринадцять доларів США 20 центів), пені за порушення строків виконання будівельних робіт. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будинковий кооператив «Південна будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 суму у гривні в розмірі 500 000,00 (пятсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, її представник ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. (т.4 а. с. 28 ).

Представник відповідача обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Південна будівельна компанія» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений. (т.3 а.с. 216 )

Згідно ст.223 ЦПК України, суд визнає причини неявки відповіача неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Судовим розглядом встановлено, 02 лютого 2007 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» та ОСОБА_2 укладено пайовий договір №3/07 у відповідності до якого ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» зобовязалася прийняти ОСОБА_2 в асоційовані члени кооперативу задля забезпечення житлом шляхом побудови для ОСОБА_2 на підставі затвердженого Сторонами проекту за рахунок внесеного нею пайового внеску і введення в експлуатацію житлового будинку за адресою: вулиця Міланська 16, село Крижанівка, Комінтернівський район, Одеська область, а ОСОБА_2 зобовязана внести пайовий внесок, що складає вартість житлового будинку, в розмірі 2 476 722,00 (два мільйона чотириста сімдесят шість тисяч сімсот двадцять дві)гривні, що по курсу Національного банку України (надалі НБУ) на день підписання договору складає 490 440,00 (чотириста девяносто тисяч чотириста сорок) доларів США, як це зазначено у Пайовому договорі (п.1.5).(т.1 а. с.12-16).

У період з 02 лютого 2007 року по 02 червня 2008 року ОСОБА_2 здійснила численні платежі за договором на загальну суму 2 204 750,00 гривень. (т.1 а.с.24-41)

16 листопада 2009 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до пайового договору від 02.02.2007 року №3/07 відповідно до якої ОСОБА_1 замінила ОСОБА_2 у всіх правовідносинах з ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» які склалися в ході виконання пайового договору від 02.02.2007 року №3/07. Право вимоги за Додатковою угодою оцінено сторонами в суму 2 204 750,00 гривень, що еквівалентно 439 360,52 доларам США, як це зазначено в Додатковій угоді (п.3.).(т.1 а.с.18)

15 березня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області було надано дозвіл №199 ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на виконання будівельних робіт з будівництва будинку на ділянці №16 житлового масиву «Зелений мис» у с.Крижанівка, Комінтернівський район, Одеська область зі строком дії до 30.07.2011 року.(т.1 а.с. 49)

У відповідь на звернення ОСОБА_1 голова ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» ОСОБА_5 зобовязався закінчити будівництво обєкту пайового внеску, та передати його замовнику в строк до 15 липня 2012 року.(т.1 ст.61)

У відповідності до висновку ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень імені ОСОБА_3С.» №050/2017 відсоткова експлуатаційна готовність незавершеного будівництвом будинку за адресою: Одеська область, Лиманський(колишній Комінтернівський) район с.Крижанівка. вул. Міланська, 16, складає 56 відсотків, фактичною вартістю 1 386 964,32 грн.

Згідно п.4.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання стороною зобовязання по даному договору, вона несе відповідальність в порядку, передбаченому діючим законодавством та даним договором. Винна Сторона зобовязана відшкодувати збитки, спричиненні іншій стороні невиконанням або неналежним виконанням зобовязань, а також упущену вигоду. Відшкодування збитків та упущеної вигоди не звільняє винну сторону від виконання зобовязань по даному договору.

Позивач ОСОБА_1 11 вересня 2017 року та 22 вересня 2017 року направила рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача лист вимогу про відмову від Пайового договору №3/07(про пайову участь у будівництві) від 02.07.2007 року і Додаткової угоди до нього від 16.11.2009 року та відшкодування збитків(проплаченого авансового платежу) які були отримані відповідачем 15.09.2017 року та 22.09.2017року відповідно.(т.3 а.с.25-30) Відповіді на вказані листи повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, оскільки відповідачем не виконуються умови договору на протязі більш як 10 років, предмет договору житловий будинок на даний час не добудований та не переданий у власність замовника.

Крім того суд враховує, що дозвіл на будівництво наданий 15 березня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області сплив 30.07.2011 року, що унеможливлює подальше проведення будівельних робіт та виконання договору.

Відповідач жодних заперечень по суті заявлених позивачем вимог не надав. Жодних доказів, які зокрема були витребувані судом ухвалами від 28.07.2015 року та 25.01.2016 року, відповідач також не надав.

Відповідно до узагальнення судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів Верховного суду України від 01.02.2013 року, договори громадян із організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступлення права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), проте предмет договору й умови у них практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб. При розгляді таких справ потрібно керуватись таким.

Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла.

За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Таким чином, аналізуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд виходить з того, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі договору підряду, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про захист прав споживачів» у їх системному звязку.

За договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 849 ЦК України передбачає, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною п'ятою статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається із змістуст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав.

Згідно із ч.1ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно фактичний розмір сплаченого ОСОБА_1Г авансу та пайових внесків в рахунок ціни договору, який сплачувався у гривні за офіційним курсом долара США на дні платежів, складає суму 439 360,52 дол. США, що зазначено і визнано Відповідачем у Додатковій угоді від 16.11.2009р до Договору і підтверджується доданими копіями квитанцій. Зокрема, у п.3. Додаткової угоди зазначено, що право вимоги Позивача оцінено сторонами в сумі 2 204 750,00грн, що еквівалентно 439 360,52 дол. США (т.1 а.с.18). Відповідно розмір виконаного Позивачем грошового зобовязання, обчисленого і зафіксованого в іноземній валюті, кореспондується розміру боргу Відповідача. Тобто борг Відповідача визначено у розмірі 439 360,52 дол. США.

Частиною 2 статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, зважаючи на правову позицію викладену в ухвалі Верховного Суду України від 30.05.2012 року, закон передбачає обов'язковість здійснення платежів на території України в національній валюті, однак він не містить заборони на використання в розрахунках розміру грошових зобов'язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.

Відповідно ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права Споживачу разі порушення умов договору при виконанні робіт у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Вартість роботи у Договорі не визначена.

Відповідно вимогам зазначеної статті Закону України «Про захист прав споживачів» Підрядник зобовязаний сплатити Замовнику неустойку у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення - 490 440,00 дол.США, що складає суму у гривні, еквівалентну 14 713,20 дол. США за офіційним курсом НБУ дол. США на день ухвалення судового рішення.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95( зі змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011).

Надаючи оцінку вимогам позивача щодо стягнення з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Південна будівельна компанія» моральної шкоди у розмірі 500 000,00 гривень суд не знаходись причинно наслідкового звязку між затягуванням Відповідачем будівництва спірного будинку майже на десять років та смертю сестри позивача ОСОБА_6 в 2014 році, погіршенням стану здоровя чоловіка та дочки, позивача, а також значним погіршенням свого здоровя позивача, на які позивач посилається в обґрунтування заявленої моральної шкоди. Разом з тим суд враховує, що в наслідок дій відповідача, ОСОБА_1 на протязі тривалого часу позбавлена можливості отримати у власність майно за яке вона заплатила значну суму, позбавлена можливості ним користуватися та проживати у ньому, та на думку суду керуючись принципом розумної достатності, суд вважає за розмір відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_1 в розмірі 100 000,00 грн. є співмірним, адекватним та таким, що може задовольнити потреби позивача у звязку з невиконанням умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2015 року становив 1218, 00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 6 090,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст., ст. ст. 530, 651, 626, 846, 849 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, ст. ст. 10, 11, 15, 57-63, 160, 162, 208, 212 - 124 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Південна будівельна компанія» про захист цивільних прав, зобовязання відповідача повернути авансовий платіж, сплатити пеню і відшкодувати завдану моральну шкоду задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будинковий кооператив «Південна будівельна компанія» (, вулиця Вишнева, будинок №2, напівпідвальне приміщення №43, с. Крижанівка, Лиманський район, Одеська область, 67562) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, м. Бердичів, Житомирська область) грошові кошти у сумі 12 836 632,73(дванадцять мільйонів вісімсот тридцять шість тисяч шістсот тридцять дві) гривні, що еквівалентно 454 073,72 доларів США (чотириста пятдесят чотири тисячі сімдесят три долара США 72 цента) за курсом НБУ 28,26993100 грн. за 1 долар США на день прийняття рішення, яка складається із: - суми пайових внесків еквівалентній 439 360,52 доларам США (чотириста тридцять девять тисяч триста шістдесят доларів США 52 цента), сплачених ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» та суми у гривні, еквівалентній 14 713,20 доларам США (чотирнадцять тисяч сімсот тринадцять доларів США 20 центів), пені за порушення строків виконання будівельних робіт.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будинковий кооператив «Південна будівельна компанія» (, вулиця Вишнева, будинок №2, напівпідвальне приміщення №43, с. Крижанівка, Лиманський район, Одеська область, 67562) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1, м. Бердичів, Житомирська область) суму у гривні в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будинковий кооператив «Південна будівельна компанія» (, вулиця Вишнева, будинок №2, напівпідвальне приміщення №43, с. Крижанівка, Лиманський район, Одеська область, 67562) на держави 6 090,00 (шість тисяч) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська