ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4370/18 Справа № 206/5449/18 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року позовну заяву АТ КБ ПриватБанк повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою, АТ КБ ПриватБанк подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

У жовтні 2018 року АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху та зобов'язано позивача надати належний доказ сплати судового збору та зазначити обґрунтований розрахунок сум, які заявлено до стягнення.

10 жовтня 2018 року, на виконання вказаної ухвали, позивачем надано позовну заяву в новій редакції та доказ сплати судового збору.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року позовну заяву АТ КБ ПриватБанк повернуто позивачу з причин невиконання ухвали суду про залишення позову без руху в частині ненадання суду обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з позовної заяви в ній наявний розрахунок сум заборгованості відповідача перед банком.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як розяснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обовязок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставним, так як відсутність доказів, що підтверджують кожну обставину позову не є підставою для повернення позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ ПриватБанк на власний розсуд визначився із змістом позовних вимог та надав до суду позовну заяву, зазначивши у ній посилання на обставини та докази, які, на його думку, підтверджують позовні вимоги, а суд першої інстанції передчасно вдався до оцінки заявлених позовних вимог до відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Необхідні для вирішення справи докази можуть бути долучені до початку розгляду справи по суті, у підготовчому засіданні, а недоведеність тієї чи іншої вимоги чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може стати підставою для відмови у задоволенні позову по суті.

Вирішуючи питання, суд не звернув уваги на вищезазначене та передчасно постановив ухвалу про повернення позовної заяви АТ КБ ПриватБанк.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_2

ОСОБА_3