Справа 688/3097/17
№ 2/688/64/18
Рішення

Іменем України

12 грудня 2018 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

з участю секретаря Антонюк І.І.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Шепетівка в порядку загального позовного провадження в м.Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м., в ідеальній частці без її реального поділу, а решту квартири залишити у власності ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що вони з відповідачем 03 травня 2009 року зареєстрували шлюб, який 10 липня 2017 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області розірвано. За період шлюбу ними було набуто нерухоме майно, а саме: спірну квартиру, загальною площею 77 кв.м., житлова площа: 44,3 кв.м., матеріали стін цегла, кімната площею 13,9 кв.м, кімната площею 13,3 кв.м., кімната площею 17,1 кв.м, кухна площею 11,8 кв.м., ванна кімната площею 3,8 кв.м., вбиральня площею 1,6 кв.м., коридор площею 14,2 кв.м. та два балкони по 1 кв.м. Ця квартира придбана на ім'я відповідача шляхом укладення договору пайової участі у будівництві житлового чотирьох поверхового цегляного будинку по вул. Островського, 68В в м. Шепетівка Хмельницької області. Таким чином, вказана квартира є спільною сумісною власністю сторін як подружжя.

27 червня 2018 року надійшов відзив від відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, у якому остання зазначила, що підстави для задоволення позову відсутні так, як дана спірна квартира придбана за кошти її батьків та оформлена на неї. Відповідач в даній квартирі не зареєстрований.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 03 травня 2009 року по 10 липня 2017 року, що підтверджується копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2017 року про розірвання шлюбу.

За період шлюбу сторони за спільні кошти купили квартиру № 17 в будинку № 68В, що по вул. Островського в м.Шепетівка Хмельницької області, право власності на яку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3, що підтверджується даними договору №17 пайової участі у будівництві житлового чотирьох поверхового цегляного будинку по вул. Островського, 68В в м. Шепетівка від 01 грудня 2013 року, та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 жовтня 2017 року квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3 з 17 березня 2016 року.

Згідно довідки про вартість майна № 11/10-01 від 11 жовтня 2017 року, виданої субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5, ринкова вартість обєкта незалежної оцінки трикімнатної квартири, загальною площею приміщень 77,7 кв.м, в тому числі житловою 44,3 кв.м.(1-ша житлова кімната 13,9 кв.м., 2-а житлова кімната 13,3 кв.м., 3-тя житлова кімната 17.1 кв.м., кухня 11,8 кв.м., коридор 14,2 кв.м., ванна 3,8 кв.м., туалет 1,6 кв.м, балкон 1,0 кв.м., балкон 1,0 кв.м.), знаходиться в чотирьохповерховому цегляному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3, становить 485900 грн.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка є матірю позивача, показала, що працювала за кордоном та постійно передавала гроші для сина.

Свідок ОСОБА_7, брат позивача, в судовому засіданні підтвердив той факт, що мати постійно пересилала гроші для ОСОБА_1 та показав, що допомагав робити ремонт в спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що робив ремонт у квартирі АДРЕСА_1. За роботу з ним завжди розраховувалася ОСОБА_3, однак вважав, що це кошти сім?ї.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що в грудня 2013 року позичив для матері відповідачки ОСОБА_10 кошти в сумі 450000 грн. на придбання житла, про що остання написала розписку. Зазначив, що після повернення ОСОБА_10 частини позичених коштів, розписка ним була пошкоджена і він попросив написати нову. Пояснити суду, чому розписка була написана на всю суму боргу, а не на залишені кошти, і чому стоїть дата написання 01 грудня 2013 року, а ткож з якою метою вона йому потрібна, не зміг. Також свідок не зміг пояснити, в які терміни та які суми коштів повертались.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що її мати ОСОБА_10 позичила кошти та вони були сплачені у рахунок договору пайової участі у будівництві спірної квартири, а також те, що саме ці кошти були сплачені у рахунок вартості квартири і що вони давались ОСОБА_3 особисто, а не подружжю, судом підтвердження не знайшли.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що спірна квартира придбана сторонами під час перебування у шлюбі і за спільні кошти.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумцію спільності права власності подруждя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об?єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обстаин, необхідних для спростування презумції покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 592/5281/16-ц.

За ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п. 19, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2429 грн. 50коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 60 - 71 СК України, п.19, п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НВ288106 від 05 грудня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м., в ідеальній частці без її реального поділу.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НВ288106 від 05 грудня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 2429 гривні 50 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2018 року.

Суддя: