ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №585/214/15-ц

Номер провадження 22-ц/788/1039/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року в складі судді Євлах О.О., ухваленого в м. Ромни, повний текст якого складений 23 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

23 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в собі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Соловйової Н.А. (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з ОСОБА_1 20 лютого 2008 року був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 15000 доларів США, забезпечивши свої зобов'язання іпотечним договором, який був укладений того ж дня. Крім того, зобов'язання позичальника були забезпечені договором поруки, який банк уклав 20 лютого 2008 року з відповідачем ОСОБА_3 Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов'язань з вчасного їх повернення позичальник не виконав, тому станом на 23 червня 2015 року утворився борг на загальну суму 13092,60 доларів США, який банк разом із штрафом у сумі 5000 грн просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0291/08/17-N від 20 лютого 2008 року, яка станом на 23 червня 2015 року становить 13092,60 доларів США та складається з 10736,42 доларів США боргу по кредиту, 1559,07 доларів США боргу по процентам за користування кредитом та 797,11 доларів США у вигляді пені, а також 5000 грн штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь держави 4350,14 грн судового збору.

ОСОБА_1 з вказаним рішенням суду не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, їх недоведеність, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги відповідач обґрунтовує тим, що умов кредитного договору він не порушував та вчасно повертав заборгованість, що підтверджується квитанціями, зокрема, про сплату у березні 2014 року платежу на три місяці вперед. Крім того, факт належного виконання кредитних зобов'язань підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 червня 2011 року, в якому вказано про добросовісне виконання ним умов даного кредитного договору. Також відповідач посилається на те, що після введення у банку тимчасової адміністрації у березні 2014 року рахунки банку були заблоковані і змінені реквізити для повернення боргу, про що банк належним чином його не повідомив, тому він не міг сплачувати кредит у спосіб, передбачений умовами договору, тобто, на узгоджені між сторонами договору рахунки. Інших способів повернення боргу, на думку відповідача, умовами кредитного договору не було передбачено. Укласти з ним додаткову угоду позивач відмовився, а у жовтні 2014 року він отримав від банку вимогу про повернення боргу. Крім того, відповідач вказував, що не порушував умов кредитного договору стосовно зобов'язання застрахувати предмет застави, за що банк нарахував штраф у сумі 5000 грн, так як зазначена ним обставина підтверджується відповідним договором страхування від 19 січня 2012 року, а також висновком судової економічно-бухгалтерської експертизи у даній справі, в якому експерт також послався на відсутність доказів стосовно порушення позичальником умов п. 3.3.7 кредитного договору. До того ж, на думку заявника, уповноважена особа банку не мала права нараховувати проценти та пеню з моменту відкликання у банка відповідної ліцензії.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому, позивач вказав, що 20 червня 2014 року в газеті «Голос України» було розміщено публікацію про нові реквізити для сплати кредитів. Також, у жовтні 2014 року позичальнику було направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань, в якій були вказані нові рахунки для повернення кредиту. Крім того, позичальник не був позбавлений можливості повертати кредит на депозитний рахунок нотаріуса. Отже, як вважає позивач, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості виконувати свої кредитні зобов'язання. У відзиві йдеться і про те, що банк під час процедури ліквідації не позбавлений права нараховувати відсотки та пеню за кредитами, у тому числі і в іноземній валюті. До того ж, як зазначив позивач, відповідач не довів безпідставності нарахування банком штрафу за порушення умов договору про страхування предмета застави.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі заявки від 07 лютого 2008 року та анкети, підписаної відповідачем, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» 20 лютого 2008 року був укладений кредитний договір № 0291/08/17-N (т.1 а.с. 19, 20, 6-9).

Відповідно до умов укладеного кредитного договору банк надав позичальнику 15000 доларів США кредиту зі сплатою 12,5 % річних і строком повернення по 19 лютого 2030 року. Сторони кредитного договору обумовили щомісячне повернення кредиту в сумі не менше 56,82 доларів США (п.2.3 кредитного договору), а проценти за користування кредитними коштами позичальник мав сплачувати до 20-го числа щомісяця (п.2.7 кредитного договору).

Отримання кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується заявою на видачу готівки № 16811 від 20 лютого 2008 року та фактично позичальником не заперечується (т.1 а.с. 21).

Умовами кредитного договору сторони також передбачили і відповідальність за його невиконання, а саме: згідно з п. 4.1 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову оплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % за кожен день прострочення, що обчислюється із суми неповернутого платежу та/або несплачених процентів.

Крім того, у п. 4.4 кредитного договору йдеться про те, що за кожен випадок невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 3.3 (крім п. 3.3.2 стосовно повернення суми більшої, ніж щомісячний платіж) договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000 грн.

Відповідно до п. 7.5 кредитного договору усі зміни та доповнення до нього, крім випадків, передбачених пп. 5.1, 5.2, 5.3 цього договору, набувають чинності тільки за умов укладення в письмовій формі та підписання сторонами додаткових угод, які стають невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 7.6 кредитного договору усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_1 20 лютого 2008 року уклав з банком іпотечний договір, за умовами якого предметом іпотеки є квартира за адресою: вул. Дімітрова, 2/4 в м. Ромни, Сумської області, яка належить позичальнику на праві власності (т.1 а.с. 11-12).

Крім того, з метою забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань 20 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель прийняла на себе зобов'язання відповідати в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором (т.1 а.с. 13).

16 вересня 2010 року між банком та позичальником був укладений Додатковий договір № 1 до кредитного договору № 0291/08/17-N від 20 лютого 2008 року, яким були змінені рахунки для нарахування процентів за користування кредитними коштами, зазначені реквізити рахунків для сплати кредиту та процентів, а також вказано, що кредит був наданий для придбання вказаної вище квартири, яку позичальник передав в іпотеку банку (т.1 а.с. 10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позичальник і поручитель умов укладених договорів не виконали, тому позивач має право за рахунок відповідачів на дострокове повернення 10736, 42 доларів США боргу по тілу кредиту, 1559,07 доларів США боргу по процентам, 797,11 доларів США у вигляді пені та 5000 грн штрафу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Правління НБУ № 355 від 13 червня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум», а також рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 від 16 червня 2014 року з 16 червня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ «Банк Форум».

У зв'язку із неможливістю сплатити черговий платіж по кредитному договору через запровадження в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації та блокування рахунків для повернення кредиту ОСОБА_1 20 березня 2014 року звернувся з письмовою заявою до керівництва ПАТ «Форум» з проханням надати роз'яснення, яким чином він має сплачувати кредит, а також просив надати додаткові угоди із зазначенням рахунку банка для сплати кредиту (т. 1 а.с. 81, 82).

03 жовтня 2014 року ПАТ «Банк Форум» надіслав на дві поштові адреси ОСОБА_1 лист-вимогу про дострокове виконання зобов'язань по кредитному договору, які ОСОБА_1 отримав 11 та 14 жовтня 2014 року. Зокрема, у вимозі банк вказав, що станом на 30 вересня 2014 року позичальник має 10736,42 доларів США кредитного боргу, 459,31 доларів США боргу по простроченим процентам, 108,11 доларів США боргу по строковим процентам, у зв'язку з чим йому нарахована пеня на суму 80,56 доларів США. Вказану заборгованість позичальник мав сплатити протягом семи календарних днів за вказаними у листі-вимозі реквізитами на певні рахунки, а також на рахунки запропонованих позивачем інших банків-кореспондентів (т.1 а.с. 83, 133).

14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 повторно звертався до банку із заявою, в якій вказав, що не ухиляється від належного виконання зобов'язань, проте, просив укласти з ним новий графік погашення заборгованості. 15 квітня 2015 року та 05 травня 2015 року позичальник у своїх заявах просив письмово повідомити, яку загальну суму коштів в доларах США йому було перераховано на рахунок у банку відповідно до кредитного договору та надати йому тарифи банку по наданню послуг (т. 1 а.с. 84, 85, 145, 146).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23 червня 2015 року вбачається, що 21 травня 2014 року ОСОБА_1 здійснив останній платіж на повернення боргу по тілу кредиту у сумі 110,13 доларів США, а на повернення боргу по процентам за користування кредитом він сплатив 112,98 доларів США, після чого інших платежів не здійснював (т.1 а.с. 169-170).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що позичальнику були відомі реквізити для сплати боргу по кредиту, з приводу чого він 21 травня 2014 року здійснив вказані вище платежі. Цього факту, як і суму кредитної заборгованості, яку банк просив стягнути з відповідачів, ОСОБА_1 не спростував, свого розрахунку заборгованості по тілу кредиту, по процентам та пені він не надав.

Крім того, згідно зі ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, має розмістити інформацію про це на своїй сторінці в мережі Інтернет. Також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше, ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

У пункті 3.2 розділу 3 Глави V «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 5 липня 2012 року, передбачено, що з метою забезпечення процедури ліквідації уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній та іноземній валюті в територіальному управлінні НБУ або в операційному управлінні НБУ.

На виконання вищезазначених вимог Закону, як вбачається із відзиву позивача на апеляційну скаргу, уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» 19 червня 2014 року був відкритий накопичувальний рахунок в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, а інформацію про актуальні реквізити накопичувальних рахунків було розміщено у загальному доступі на офіційному веб-сайті позивача (www.forum.ua).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_1 мав реальну можливість довідатись про змінені рахунки та реквізити для своєчасного повернення кредитного боргу.

Заперечуючи проти позову, позичальник фактично визнав, що прострочив виконання кредитного зобов'язання, посилаючись на те, що прострочення виконання умов кредитного договору сталося з вини кредитора з тих підстав, що рахунки банку були закриті внаслідок ліквідації банку.

Водночас, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено справедливість, добросовісність та розумність.

У ст. 537 ЦК України йдеться про те, що боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку;

3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

З наведеного вбачається, що відмова кредитора від запропонованого боржником виконання договору може мати місце лише тоді, коли кредитор може прийняти виконання від боржника, однак з суб'єктивних причин відмовляється це зробити. Натомість, на думку колегії суддів, не можна вважати відмовою об'єктивну неможливість прийняти виконання боржника, оскільки в такому випадку матиме місце не відмова від прийняття виконання, а лише неможливість прийняти виконання.

Таким чином, відповідач не був позбавлений можливості отримати інформацію про нові реквізити для здійснення платежів на користь позивача, а також мав можливість виконати взяті на себе зобов'язання, а кредитор, у свою чергу, не прострочив виконання зобов'язання згідно ст. 613 ЦК України, оскільки вчинив всі дії, передбачені актами цивільного законодавства.

Зазначене підтверджується вказаними вище обставинами про повідомлення рахунків і реквізитів для погашення боргу, діями відповідача щодо часткового повернення боргу та можливістю боржника внести належні з нього на користь позивача кошти у депозит нотаріуса чи нотаріальної контори.

Крім того, посилання боржника в апеляційній скарзі на те, що у березні 2014 року він наперед за три місяці перерахував банку суми платежів не свідчить про належне виконання ним умов кредитного договору, так як за умовами договору погашення кредиту має здійснюватись щомісячно встановленими сумами.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 добросовісно виконував умови кредитного договору, то з даним аргументом можна частково погодитись, адже до певного періоду він дійсно своєчасно погашав борг, а потім допустив заборгованість, тому у рішенні Роменського міськрайонного суду від 30 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум», третя особа - приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, і йдеться про це (т. 1 а.с. 101-102).

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно вищевикладених посилань не заслуговують на увагу.

Щодо суми кредитної заборгованості, зокрема, її складових, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, з висновку експерта у проведеній у даній справі судово-економічній експертизі № 1590 від 27 січня 2016 року вбачається, що сума заборгованості, що зазначена у розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0291/08/17- N від 20 лютого 2008 року станом на 23 червня 2015 року, документально не підтверджена, так як для проведення дослідження експерту не були надані документи бухгалтерського обліку ПАТ «Банк Форум» та інші документи, якими експерт міг би підтвердити суму заборгованості (т.2 а.с. 17-54).

Після того, як ПАТ «Банк Форум» надав відповідні бухгалтерські документи для проведення судово-економічної експертизи судом першої інстанції була призначена додаткова експертиза на предмет з'ясування дійсної суми заборгованості, однак у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не оплатив її вартість, тому вона не була проведена (т.2 а.с. 101).

Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №0291/08/17-N від 20 лютого 2008 року станом на 23 червня 2015 року, ОСОБА_1, частково сплативши борг 21 травня 2014 року, тим самим, фактично визнав залишок несплаченого кредиту в сумі 10736,42 доларів США, на який банк відповідно до умов кредитного договору продовжував здійснювати нарахування процентів за користування кредитними коштами. Відтак, після останньої сплати борг по відсоткам за період з 01 травня 2014 року по 22 червня 2015 року склав 1559,07 доларів США (т. 1 а.с. 169-170).

Отже, рішення суду щодо стягнення суми кредитної заборгованості є правильним, а доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу.

Нарахування пені, як зазначалось вище, передбачено умовами укладеного кредитного договору за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення цієї позовної вимоги банку, так як обставини цього знайшли своє підтвердження матеріалами справи, та, відповідно, із стягненням 797,11 доларів США за порушення п. 4.1 кредитного договору, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, передбачене п. 4.4 кредитного договору право банку на стягнення з позичальника 5000 грн штрафу, з огляду на порушення ОСОБА_1 п. 3.3.7 кредитного договору стосовно зобов'язання застрахувати предмет застави на користь банку, колегія суддів також вважає доведеним.

Так, обов'язок страхувати квартиру, що перебуває в іпотеці, позичальник мав впродовж всього строку дії кредитного договору, проте, наданий ОСОБА_1 договір добровільного страхування заставного майна від 19 січня 2012 року діяв з 21 лютого 2012 року по 20 лютого 2013 року, тобто, один рік, а доказів продовження строку дії договору чи інших договорів страхування, які діяли з моменту укладення кредитного договору, відповідач суду не надав, у зв'язку з чим колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги щодо незаконності стягнення штрафу.

Доводи заявника апеляційної скарги з приводу відсутності у позивача права здійснювати нарахування пені і штрафу через відсутність у позивача банківської ліцензії не ґрунтуються на нормах права. Так, п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачене право банку здійснювати операції з іноземною валютою під час ліквідаційної процедури, у тому числі нараховувати проценти за користування кредитними коштами і пеню за невиконання кредитних зобов'язань.

Інші доводи заявника апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які могли бути підставою для їх задоволення.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів повністю погоджується з обґрунтованим і законним висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ «Банк Форум» стосовно відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому вказане судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - (підпис) С.Г.Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: (підпис) О.І.Собина

(підпис) С.С.Ткачук