Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Мариненко Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом вселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в вересні 2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом вселення. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування частини квартири від 07.07.2017 року. Відповідачам на праві власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 . В спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачка ОСОБА_3. Зазначає, що відповідачі перешкоджають їй в користуванні квартирою , не надають ключі від вхідних дверей, без її згоди здали квартиру в оренду, а тому вона не має можливості користуватися вищезазначеною квартирою , яка належить їй на праві власності. У зв'язку з тим, що відповідачі, шляхом не допуску, перешкоджають позивачу у доступі до належного їй нерухомого майна, позивач позбавлена права повноцінного користування, розпорядження та володіння своїм майном.

Неодноразові спроби позивача вирішити це питання в позасудовому порядку виявились безрезультатними.

До початку судового засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідачів по справі проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Відповідачам на праві власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1. .

Відповідно Договору дарування частини квартири від 07.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бережною Т.Л., зареєстрованого у реєстрі за №1362, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Спірна квартира є однокімнатною, житловою площею 16,1 кв.м., загальна площа 35,1 кв.м..

З листа ПодільськогоУП ГУНП у м. Києві від 04.08.2017 р. вбачається, що 24.07.2017 р. до Подільського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, здали квартиру в оренду та перешкоджають ОСОБА_1 потрапити до квартири.

За нормою ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У зв'язку з тим, що позивач на даний час являється власником 1/3 частини квартири, вона має право користуватися нею, що передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України.

Разом з тим, у відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням.

Отже, судом безспірно встановлено, що позивач не має ключа від квартири АДРЕСА_4, доступу до нього відповідачі не надають, чим чинять позивачу перешкоди у здійсненні ним права власності щодо користування належною їй часткою квартири.

У спростування зазначеного будь яких належних доказів з боку відповідачів суду не надано.

У зв'язку з вище викладеним, позов ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_5 та вселення підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 316 - 319, 321, 325, 328, 355, 356, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 155 ЖК України, керуючись п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 89, 133, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: 04215, АДРЕСА_5, РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7, РНОКПП - відсутній в матеріалах справи), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( зареєстроване місце проживання: 04215, АДРЕСА_6, РНОКПП - відсутній в матеріалах справи) про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом вселення - задовольнити в повному обсязі

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/3 частиною квартири АДРЕСА_2 шляхом вселення у квартиру.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова