Справа № 175/4666/18
Провадження № 2-о/175/109/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Сотник Г.В.,

за участю: заявниці ОСОБА_1,

представників заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

зацікавленої особи ОСОБА_4,

представника зацікавленої особи адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29 листопада 2018 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису посилаючись на те, що вона перебуває з 03 жовтня 2015 року і до теперішнього часу у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким проживають у житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Щаслива, буд. №28. У вказаному житловому будинку також зареєстрована їх спільна малолітня дитина син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (2,9 років). Починаючи з січня 2018 року чоловік завів відносини з іншою жінкою і з того часу він почав вчиняти відносно неї та їх спільної дитини насильницькі дії. Крім того, 16 жовтня 2018 року чоловік почав провокувати насильницькі дії з допомогою яких, він хотів та наразі хоче змусити її, разом з дитиною, виселитися з житлового будинку в якому вони зареєстровані та проживають. Зокрема він постійно погрожує їй силоміць викинути, разом з дитиною на вулицю у разі, якщо вона добровільно сама не піду з дому, не дивлячись на те, що іншого житла вона не має. Після чого, на початку листопада 2018 року чоловік відключив будинок від мереж постачання: перекривши газо -, електро - та водопостачання, внаслідок чого, вона не може ні обігріти будинок, ані приготувати їжу дитині, ані помити її, тобто, впорядкувати звичний та належний побут, із-за таких не законних дій чоловіка, оскільки всі мережі постачання знаходяться в гаражному приміщенні, ключі від якого знаходяться у чоловіка та він не дає їй доступу до цього приміщення. На всі її звернення до комунальних служб (газо-, водо- та електропостачання) їхні представники, які приїздили за викликами, зазначали про те, що нічого не можуть зробити так як доступ до мереж заблокований.

19 жовтня та 01 листопада 2018 року вона змушена була звернутися до поліції за фактом насильницьких дій в сім'ї, оскільки чоловік перебував у агресивному стані та вчиняв відносно неї насильницькі дії (три її звернення зареєстровані в органах поліції за №17382; №17395; №17406; №18150/3845).

Крім того, 26 листопада 20018 року вона звернулася до Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, де було проведено судово-медичне обстеження ушкоджень на її тілі, на підставі чого, було складено висновок спеціаліста судово-медичного експерта №3840 від 26.11.20018р. яким було встановлено, що нанесення їй чоловіком легких тілесних ушкоджень.

Просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 на строк шість місяців, яким визначити йому тимчасові обмеження та покласти на нього певні обовязки вказані у заяві.

Заявник та її представники в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якої пояснили з-підстав викладених у заяві. Разом з тим зазначили, що з моменту звернення до суду, чоловік заявниці продовжив вчиняти насильницькі дії відносно дружини із застосуванням фізичної сили, на підтвердження чого надали фотознімки з наявними тілесними ушкодженнями на обличчі, а також докази звернення до поліції із цього приводу.

Заінтересована особа ОСОБА_4, разом зі своїм представником, в судовому засіданні заперечував проти заяви дружини, пояснивши щодо будинок, у якому вони проживають на праві власності належать його матері, тому відсутні законні підстави для видачу будь-яких обмежень щодо користування даним майном. Що стосується перешкоджанню в доступі до комунальних послуг (газо-, водо- та електропостачання), він посилався на те, що заявниця не має жодного законного права проживати у будинку, який належить його матері, а відповідно і користуватися будь-якими послугами. Крім того, пояснив, що води у будинку немає через зламаний насос, а грошей на його відновлення немає. Жодних умисних дій з приводу відключення газо- , водо- та електропостачання будинку він не вчиняв.

Щодо насильницьких дій відносно своєї дружини, ОСОБА_4 пояснив про те, що між ними виникали сімейні сварки, під час яких він бив її долонею по обличчю, але крові у неї не було, тому надані заявницею фотознімки є фотомонтажем.

Допитана у якості свідка ОСОБА_7, яка є матірю зацікавленої особи, підтвердила той факт, що вона є власником домоволодіння №28 по вулиці Щасливій в місті Підгородне, Дніпровського району, на підставі договору дарування укладеного між нею та її сином. Разом з тим зазначила, що у вказаному будинку проживає заявниця разом з дитиною та стосовно наявності будь-яких протиправних дій відносно них, з боку її сина їй не відомо.

Заслухавши заявника та його уповноважених представників, заінтересовану особу з його представником, заслухавши свідка, яка є близьким родичем заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено, що заявниця ОСОБА_1 починаючи з 03 жовтня 2015 року і до теперішнього часу перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким проживають у житловому будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Щаслива, буд.№28, який на праві власності належить ОСОБА_7 У вказаному житловому будинку також зареєстрована їх спільна малолітня дитина син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (2,9 років). Починаючи з січня 2018 року ОСОБА_4 почав вчиняти відносно своєї дружини та їх спільної дитини насильницькі дії, що виражаються у моральному та фізичному насильстві, з метою виселити їх з житлового будинку в якому вони зареєстровані та проживають, не дивлячись на те, що іншого житла заявниця не має. Крім того, на даний час вказане домоволодіння відключене від мереж постачання: газо -, електро - та водопостачання, та їх відновлення не можливе у звязку з перешкоджанням ОСОБА_4, відповідним комунальним службам, у вільному доступі до відповідних вузлів мереж для можливості їх підключення, що спричиняє заявниці, ОСОБА_1 та їх малолітній дитині, незручності та позбавляє права на нормальне існування та проживання за місцем їх реєстрації.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 19 жовтня та 01 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до органів поліції за фактом насильницьких дій в сім'ї, оскільки чоловік перебував у агресивному стані та вчиняв відносно неї насильницькі дії (три її звернення зареєстровані в органах поліції за №17382; №17395; №17406; №18150/3845), та після проведених перевірок, до суду скеровано адміністративний матеріал відносно ОСОБА_4 за фактом вчинення домашнього насильства.

Крім того, 26 листопада 20018 року заявниця звернулася до Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, де було проведено судово-медичне обстеження ушкоджень на її тілі, на підставі чого, було складено висновок спеціаліста судово-медичного експерта №3840 від 26.11.20018 р., яким було встановлено, що нанесення їй чоловіком легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, судом встановлено, що з моменту звернення заявниці до суду, її чоловік ОСОБА_4 продовжив вчинення насильницьких дій відносно своєї дружини, застосувавши до неї насильницькі дії психологічного та фізичного характеру, про що у судовому засіданні визнав сам ОСОБА_4

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.ч. 3.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Аналізуючи зазначені норми права та такі встановлені в судовому засіданні обставини справи, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо заявниці, тому необхідно видати обмежувальний припис стосовно нього шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На момент розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 у іншому будинку також належному їй, розташованому за адресою м. Підгороднє вул. Геологів 11, таким чином право ОСОБА_4 на житло жодним чином не будуть порушені.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259, 350-1, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), строком на 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов'язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Щаслива, буд. №28;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), у користуванні житловим будинком №28 по вулиці Щасливій в м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області, у якому остання зареєстрована шляхом заборони ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), та/або будь-якій третій особі, відключати житловий будинок №28 по вулиці Щасливій в м. Підгородне, Дніпровського району, Дніпропетровської області від мереж газо-, електро -, водопостачання та водовідведення, на строк до 6 (шести) місяців;

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко