Справа № 159/3291/18 Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/802/197/18 Категорія: 39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Федонюк С.Ю.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд із зазначеним позовом, який обґрунтували тим, що 01 серпня 2015 року померла їхня тітка. 15 травня 2012 року вона склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі належну їй частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області, заповіла ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Позивачі в порядку спадкування оформили на себе все спадкове майно, крім частини житлового будинку, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 06 травня 1987 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у власність 38/100 частин житлового будинку № 7 по вул. Загородній в м. Ковелі Волинської області. Інша частина цього житлового будинку знаходилася у власності інших осіб, які пізніше продали цю частину. Нові власники розбудували свою частину житлового будинку, в звязку з чим, за згодою всіх співвласників житлового будинку, проведено перерахунок ідеальних частин будинковолодіння. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області від 13 грудня 2007 року спадкодавцю ОСОБА_5 вирішено оформити право власності на 10/100 частин зазначеного будинку.

Посилаючись на те, що їх тітка не встигла оформити на себе право власності на 10/100 частин житлового будинку, а на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вона набула у власність 38/100 частин житлового будинку, позивачі просили суд визнати за ними, за кожним зокрема, по 1/2 частині від 10/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року в даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення їх позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила скаргу задовольнити, інші учасники справи в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Апеляційну скаргу позивачів слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06 травня 1987 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_5 придбала у власність 38/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області.

25 травня 2012 року ОСОБА_5 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі належну їй частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку, що знаходяться по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області, заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному (а.с.79).

ОСОБА_5 померла 03 серпня 2015 року (а.с.7). Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадщину за заповітом прийняли спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4

19 червня 2018 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на кожного із двох спадкоємців, згідно яких кожен із спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкує 1/2 частку спадщини, яка складається із: земельної ділянки розміром 0,0542 га в межах згідно з планом, розташована в Ковелі Волинської області по вул. Загородній, 7, земельна ділянка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (а.с.79,80).

Згідно технічного паспорта, складеного 05 червня 1995 року, спадкодавцеві ОСОБА_5 в будинку № 7 по вул. Загородній в м. Ковелі належало 38/100 частин цього будинку, а іншому співвласнику в цьому будинку належало 62/100 частин (а.с.12-16).

В подальшому, як було встановлено в судовому засіданні, інший співвласник житлового будинку продав свою частину в цьому житловому будинку, а наступний власник частини житлового будинку розбудував свою частину в житловому будинку, внаслідок чого змінилися ідеальні частини.

Рішенням Ковельської міської ради від 13 грудня 2007 року № 527 за заявами громадян та на підставі представлених документів Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» вирішено оформити за ОСОБА_5 право власності на 10/100 частин житлового будинку по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області, а за ОСОБА_6 на 90/100 частин цього житлового будинку (а.с.19,22).

Отже, судом було встановлено, що у звязку із перебудовою своєї частини житлового будинку одним із співвласником змінилися ідеальні частки співвласників в цьому будинку. При цьому, в судовому засіданні не встановлено, що частка в житловому будинку, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_5, перебудовувалася і у звязку з цим реально змінювалася.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд визнати за ними право власності за кожним зокрема на 1/2 частку від 10/100 частин житлового будинку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі передчасно звернулися в суд з даним позовом, оскільки за своє життя спадкодавець ОСОБА_5 не оформила своє право власності на змінену частку в нерухомому майні, а тому, на думку місцевого суду, позивачі обрали невірний спосіб захисту своїх прав.

Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.

Як було встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_5 померла 01 серпня 2015 року і за час свого життя не зареєструвала за собою право власності на 10/100 частин житлового будинку замість 38/100 частин житлового будинку, а тому висновки суду першої інстанції про те, що спадкоємці позивачі в даній справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передчасно звернулися в суд із позовними вимогами про визнання за кожним з ним право власності на 1/2 частину від 10/100 частин житлового будинку і ними обрано неправильний спосіб захисту своїх прав зроблені з порушенням вимог закону.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи убачається, що спадкодавець ОСОБА_5 15 травня 2012 року склала заповіт, за яким усе своє майно, в тому числі належну їй частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Загородній, 7 в м. Ковелі Волинської області, заповіла позивачам в даній справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які звернулися в суд із позовом про визнання за ними в порядку спадкування права власності на нерухоме майно з тих підстав, що змінилися ідеальні частки в житловому будинку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачі передчасно звернулися в суд із зазначеними позовними вимогами і, що вони обрали неправильний спосіб захисту своїх прав.

Таким чином, із-за порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за позивачем ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: на 1/2 частину від 10/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Загородній, 7 в місті Ковелі Волинської області.

Визнати за позивачем ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: на 1/2 частину від 10/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Загородній, 7 в місті Ковелі Волинської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді