АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5898/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Київ

Справа № 755/14056/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_2

відповідач - Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління у м. Києві

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва про відмову у прийнятті додаткового рішення, постановлену 25 травня 2018 року у складі судді Гончарука В.П.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління у м. Києві, треті особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві, в якому просила ухвалити рішення, яким зняти арешт накладений на підставі постанови АА 810377, 21 липня 2006 року, Державної виконавчої служби у Солом'янському районі м.Києва, вх.2150 від 26 липня 2006 року, вих.396/19 від 21 липня 2006 року, реєстраційний номер обтяження 3514160 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 26 липня 2006 року 12607640 за № 3514160 реєстратором: Дев'ята київська державна нотаріальна контора, 03087, м.Київ, вул. Волинська,6.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 29 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено та скасовано арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1, державним реєстратором Дев'ятою київською державною нотаріальною конторою в рамках виконавчого провадження на підставі постанови АА 810377 від 21 липня 2006 року державного виконавця державної виконавчої служби Солом'янського району м.Києва Онуфрійчук В.А. ( реєстраційний номер 3514160 від 26 липня 2006 року 12607640).

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року відмовлено у прийняті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Солом'янського районного управління у м. Києві, треті особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту з майна.

Не погоджуючись з ухвалою, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нову про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та скасування арешт з усього майна, накладеного 21 липня 2006 року постановою державного виконавця Солом'янського ВДВС ОнуфрійчукВ.А..

Вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права.

Зазначала, що відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції неправильно застосував ст. 270 ЦПК України, незаконно та безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення, що призвело неможливості виконати рішення позивачем та реалізувати своє право на спадкування майна.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання відповідач та треті особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.177-180), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі відсутні, оскільки рішення суду є зрозумілим та доступним. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10 травня 2018 року зазначено про відсутність запису про обтяження на квартиру відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;, судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, статтею 270 ЦПК України чітко передбачені підстави ухвалення додаткового рішення.

Всупереч зазначеній нормі, суд першої інстанції відмовив у прийнятті додаткового рішення з тих підстав, що рішення є зрозумілим та доступним. Зазначені обставини мають враховуватись судами при вирішенні питання про роз'ясненні судового рішення (ст. 271 ЦПК України).

За таких обставин постановлена судом першої інстанції ухвала не може залишитися в силі, така підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки за правилами ст.270 ЦПК України ухвалення додаткового рішення належить до компетенції суду, що ухвалив рішення, вимоги апеляційної скарги щодо ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 25 травня 2018 року про відмову у прийнятті додаткового рішення - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 3 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М.Стрижеус