ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2013/18Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 22-ц/817/243/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

представника відповідача адвоката ОСОБА_1

представник позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/2013/18 за апеляційною скаргою підприємця ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року (ухваленого суддею Позняком В.М., дату складання повного тексту рішення не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів (авансу) в сумі 28000 гривень. В обгрунтування вимог посилався на те, що 07 червня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договори № 070616/1 та № 070616/2, за умовами яких ФОП ОСОБА_3 зобов'язувався виконати монтаж системи опалення, водопостачання та каналізації у квартирах ІІ-В 3п та І-Б 5п в м. Тернополі по вул.Тернопільська, а ОСОБА_4 зобов'язувався прийняти та оплатити це замовлення згідно з умовами договорів. В день підписання даних договорів позивач виплатив відповідачу аванс в розмірі по 14000 гривень за кожним із договорів, однак відповідач виконання замовлення не розпочав. Строк дії замовлення закінчився 31 грудня 2016 року. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача аванс в сумі 28000 гривень по 14000 гривень за кожним із договорів. Вказав, що факт виконання будь-яких робіт позивачем, їх перелік та вартість, а саме, прокладення трубопроводів системи опалення та нагрівальних приладів, трубопроводів холодного та гарячого водопостачання, трубопроводів системи вентиляції та каналізації нічим не підтверджено. Крім того, звертає увагу суду, що роботи, обумовлені договором не були виконані в сорокаденний строк, встановлений в договорі, тому свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору, позивач уклав договір із ФОП ОСОБА_5, який відповідні роботи виконав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року позов ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Польового, 43, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ НОМЕР_2) про стягнення грошових коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (м.Тернопіль, вул. Польового, 43, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) в користь ОСОБА_4 (м.Тернопіль, вул.Тернопільська, буд.8 г., кв.22, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень, сплачених в якості авансу за договорами № 070616/1 та № 070616/2 від 07 червня 2016 року про виконання монтажу системи опалення, водопостачання та каналізації та 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору.

Не погодившись із даним рішенням суду ОСОБА_3 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю , посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та вказує на те, що апеляційна скарга не містить жодного факту про виконання відповідачем свого обов'язку, а навпаки містить факт визнання ним того, що ним не виконано свого обов'язку за договорами.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, вказуючи, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Заслухавши учасників справи, розглянувши апеляційну скаргу за матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 28000 гривень, сплачених в якості авансу за договорами № 070616/1 та № 070616/2 від 07 червня 2016р. Однак з даним висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем, вид діяльності монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування.

07 червня 2016 року між ОСОБА_4 (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець) було укладено договір № 070616/1, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язувався виконати монтаж системи опалення, водопостачання та каналізації у квартирі ІІ-В 3п в м. Тернополі по вул. Тернопільська, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити це замовлення згідно з умовами цього договору.

Також 07 червня 2016 року між ОСОБА_4 (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець) було укладено договір з аналогічними умовами № 070616/2, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язувався виконати монтаж системи опалення, водопостачання та каналізації у квартирі І-Б 5п в м. Тернополі по вул. Тернопільська, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити це замовлення згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2. Договорів, замовник виплачує виконавцю аванс у розмірі 70 % від договірної ціни в день підписання даного Договору, що становить 14000 гривень (пп.2.2.1), остаточний розрахунок за виконані роботи замовник здійснює протягом трьох днів з моменту підписання акту виконаних робіт (п.2.2.2 договору).

Зобов'язання по договорах вважається виконаним і приймається замовником з моменту підписання акту приймання-передачі, який здійснюється комісією, визначеною сторонами. (п.4.1 та 4.2 договору).

З інформації ПП «Тернопіль Будконтроль 2» вбачається, що ПП «Тернопіль Будконтроль 2» при будівництві будинків по вул.Тернопільська №8Б та 8Г в місті Тернополі виступало замовником будівництва, вказані будинки були введені в експлуатацію 18 листопада 2016 року, підключені до газової мережі 01 червня 2017 року та до водопостачання 01 серпня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 837 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов'язанням, оскільки включає як права, так і обов'язки кожної з його сторін (обов'язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, обов'язок замовника оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов'язку підрядником).

Посилання позивача, що ним була здійснена попередня оплата за послуги в сумі 28000 грн., про що свідчить договір колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ним не доведено факту оплати даних коштів а наявність договору не свідчить про отримання відповідачем передоплати.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначила, що ОСОБА_3 не отримував аванс по договору, однак не відмовлявся від виконання договору, але позивач без його відому уклав договір з іншим підприємцем на виконання робіт по монтажу системи опалення і водопостачання квартир .

Згідно пункту 3.1. договору, виконавець розпочинає виконання замовлення, передбаченого цим договором протягом десяти днів з моменту здійснення Замовником передоплати згідно п.2.2.1 договору. Термін повного виконання замовлення по цьому договору складає 40 календарних днів з моменту здійснення передоплати, при відповідній будівельній готовності.

Таким чином на виконання п.2.2.1 договору щодо передоплати позивач не представив суду жодного доказу .

Частиною 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів щодо порушеного його прова.

В суді апеляційної інстанції позивач зазначив, що відповідач не приступив до роботи згідно договору та не виконав жодних робіт по монтажу системи опалення, водопостачання та каналізації у квартирах ІІ-В 3п та І-Б 5п в м. Тернополі по вул.Тернопільська а тому він уклав угоду з іншим підприємцем який виконав роботи.

Так відповідно до договорів підряду 12/03/18 від 12 березня 2018 року та 18.05.18 від 18 травня 2018 року, ФОП ОСОБА_6 (підрядник) зобов'язувався на замовлення ОСОБА_4 (замовник) виконати роботи по монтажу системи опалення і водопостачання квартир в багатоквартирних будинках - №16 по вул.Тернопільська, 8б (ціна 56830 грн.) та №22 вул. Тернопільська, 8г (ціна 52500 грн.). Відповідно до актів виконаних робіт від 23 березня 2018 року та 28 травня 2018 року, вказані роботи були виконані та прийняті замовником.

Колегія суддів не бере до уваги тверження відповідача, що ним виконана частина робіт по встановленню опалення згідно договору, оскільки дані обставини не підтвержені матеріалами справи та грунтуються тільки на доводах відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доказів щодо виконання умов договорів № 070616/1 та № 070616/2 від 07 червня 2016 року позивачем та відповідачем матеріали справи не містять та не представлено таких доказів сторонами.

Таким чином, не встановлено обставин, з якими закон пов'язує право позивача на стягнення сплачених коштів за договором а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року скасувати. Постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи