Провадження 2/127/3034/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 24.07.2018 дану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п'ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом: зазначення відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надання належним чином засвідчених копій документів, що додаються до позовної заяви, у відповідній кількості екземплярів; надання документів, що підтверджують сплату судового збору; надання документу, що підтверджує повноваження представника позивача.

07.08.2018 позивачем на адресу суду надано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 24.07.2018.

Судом встановлено, що позивач, всупереч вимог, визначених ухвалою суду від 24.07.2018, яка є обов'язковою для виконання, судове рішення виконав не в повному обсязі, недоліки в частині не усунув, не зазначив відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

З матеріалів заяви про усунення недоліків вбачається повторно заявлене клопотання про відстрочення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» від сплати судового збору, у якому було відмовлено ухвалою суду від 24.07.2018. Клопотання мотивовано тим, що позивач неспроможний сплатити судовий збір внаслідок свого майнового стану, а саме у звязку з обмеженою сумою кошторису та великим обсягом подачі позовних заяв.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Відповідно до п. 3.5 глави 3 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012, (надалі - Положення) Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах кошторису витрат банку на здійснення ліквідації (далі - кошторис), затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.

Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) забезпечує правильність складання проекту кошторису і виконання затвердженого виконавчою дирекцією Фонду кошторису (пункт 3.6 глави 3 розділу V Положення).

Відповідно до пункту 3.7 глави 3 розділу V Положення Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) зобов'язана, зокрема, уключати до кошторису окремими статтями всі витрати, необхідні для забезпечення процедури ліквідації банку.

Згідно з пунктами 3.8., 3.9. глави 3 розділу V Положення у разі необхідності Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) має право запропонувати внесення змін до кошторису. Зміни до кошторису вносяться не пізніше дати закінчення кварталу, на який затверджено кошторис, за наявності обґрунтованого клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. У разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку може запропонувати внесення змін до кошторису до закінчення відповідного кварталу.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «ОСОБА_3 проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено нормами ЦПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правові наслідки.

Сама по собі обставина відсутності у кошторисі ПАТ «КБ «Хрещатик» витрат на сплату судового збору у необхідному розмірі, не означає відсутності у ПАТ «КБ «Хрещатик» будь-яких коштів, необхідних для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Однак, на підтвердження майнового стану представником позивача надано лише витяг із кошторису на період з 01.07.2018 30.09.2018. Проте даний документ не свідчить про вжиття позивачем усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору, зокрема, спрямованих на внесення змін до кошторису, передбачених Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012.

Вищевикладена позиція суду узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду 02.04.2018 у справі № 909/891/17.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обовязком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Крім того, суд вважає, що позивач в даному випадку, не є субєктом на якого розповсюджується дія законодавства щодо відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору. Суд, у відповідності до положень ст. 136 ЦПК України, виключно в порядку, передбаченому законодавством, вирішує питання щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати. В той же час, зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що дані норми не можуть бути застосовані до позивача у даній справі.

Вищезазначена позиція узгоджується із позицією висловленою, зокрема, Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду 12.03.2018 у справі № 815/2596/16, 29.12.2017 у справі № 826/11019/15.

Враховуючи вищезазначене, судом не встановлено підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною та повертає її позивачу і додані до неї документи.

На підставі вищезазначеного, керуючись ч. 4 ст. 12, ч. 3, ч. 5 - ч. 7 ст. 185, ст.ст. 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і додані до неї документи повернути позивачеві.

Копію позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції.

Суддя: