Справа № 359/3506/18
Провадження № 2/359/1765/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«13» листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Реєстраційна служба Бориспільської міської ради Київської області та Служба у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
07.05.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 13.09.2018, просить визнати відповідачів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 та ОСОБА_5, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 з дати його реєстрації в цій квартирі як за місцем проживання. Також просила стягнути понесені судові витрати (35-39).
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що на підставі ордеру (копія якого не збереглася), виданого її чоловіку ОСОБА_6, її сім'я, у 1982 році вселилася в квартиру АДРЕСА_1. Ордер було видано на сім'ю, яка складалася з трьох осіб: позивач, чоловік позивача ОСОБА_6 та син - відповідач ОСОБА_3, які вселилися у вказану квартиру і були в ній зареєстровані. Пізніше у вказаній квартирі також була зареєстрована дочка позивача ОСОБА_7, яка проживає з позивачем на даний час. Водночас відповідач ОСОБА_3 без повідомлення позивача зареєстрував у зазначеній квартирі його малолітнього сина ОСОБА_4, який ніколи у даному житлі не проживав та народився коли його батько ОСОБА_3 вибув.
Відповідачі ОСОБА_3 та законні представники малолітнього ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за місцем проживання. Заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиви на позовну заяву до суду не направили.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області та Служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області направили до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їх відсутності.
Відповідно до вимог ст.223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_8 повідомила, що є сусідкою позивача. Із ОСОБА_3 знайома. Знає, що з 1998 року він не проживає у квартирі АДРЕСА_1. Була присутня під час складання акта обстеження житлово-побутових умов секретарем Бориспільської міської ради 24.04.2018 та своїм підписом засвідчувала факт не проживання відповідача ОСОБА_3 у вказаній квартирі з 1998 року. Стверджує, що у вказаній квартирі проживає позивач та її дочка. Малолітній ОСОБА_4 у даній квартирі ніколи не проживав та не проживає.
Аналогічні показання надали свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_5, проживають у квартирі АДРЕСА_2, де проживає і свідок. ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою з 1998 року, а ОСОБА_4 з народження ІНФОРМАЦІЯ_1. Також ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є власниками (по ? частині кожен) квартири АДРЕСА_2 склали заповіти на вказану квартиру на користь відповідача ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_11 є бабою відповідача ОСОБА_3 та відповідно прабабою ОСОБА_4 Відповідачі є членами сім'ї ОСОБА_11 та вона не заперечує, щоб вони проживали у квартирі, співвласником якої вона є, та навпаки бажає, щоб право власності на вказану квартиру в подальшому перейшло до її внука.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
Відповідно ч.1 ст.4 та ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частинами 3, 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у справі за № 521/6687/17.
У судовому засіданні встановлено, що у 1982 році на підставі ордеру (копія якого у позивача не збереглася), виданого чоловікові позивача, позивач, чоловік позивача ОСОБА_6 та їх син - відповідач ОСОБА_3 вселилися до квартири АДРЕСА_1, у якій було зареєстровано їх місце проживання.
Особовий рахунок був оформлений на ОСОБА_6 як квартиронаймача.
Квартиронаймач ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 25.09.2009 (а.с.8).
У зв'язку зі смертю квартиронаймача особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 переведено на ім'я позивача ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, що підтверджується розпорядженням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №1110 від 08.12.2009 (а.с.9). Отже позивач фактично став наймачем зазначеної квартири.
Разом з позивачем у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані її дочка ОСОБА_7, її син - відповідач ОСОБА_3 та її онук - відповідач ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діють ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується довідками КП «ЖЕК - 1» від 25.04.2018 № 702 та від 05.09.2018 № 1435 (а.с.10, 40).
Малолітній ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 03.07.2018 на підставі поданої заяви батька - відповідача ОСОБА_3 та за письмовою згодою його матері ОСОБА_5 без відповідної згоди наймача, що підтверджується листом Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області від 20.09.2018 № 20.36.4341 (а.с.56).
З актів Бориспільської міської ради VІІ скликання Київської області від 15.01.2016 та від 24.04.2018 вбачається, що станом на цей час відповідач ОСОБА_3 не проживає з 1998 року (а.с.11, 17).
Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 додатково засвідчують сусіди, про що вказано на звороті акта Бориспільської міської ради VІІ скликання Київської області від 24.04.2018 (а.с.17).
З акта обстеження житлово-побутових умов №82 від 09.11.2018, складеного працівниками Служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області та погодженого начальником даної служби вбачається, що ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживають. У квартирі відсутні дитяче ліжко, дитячі речі та іграшки.
Факт відсутності відповідача ОСОБА_3 за вказаною адресою у строк, що перевищує не тільки шість місяців поспіль, а й вже більше вісімнадцяти років, а також факт того, що малолітній ОСОБА_4 з моменту свого народження ІНФОРМАЦІЯ_1 до вказаної квартири не вселявся та відповідно у ній не проживає понад шість місяців підтверджують свідки, а саме: ОСОБА_11 та сусіди ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Із заповіту від 23.04.2018, посвідченого Кардашевською М.В., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-648 вбачається, що ОСОБА_12 зробила розпорядження, яким належну їй ? частку квартири АДРЕСА_2 заповіла своєму племіннику ОСОБА_3 (а.с.15).
Із заповіту від 23.04.2018, посвідченого Кардашевською М.В., державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №2-647 вбачається, що ОСОБА_11 зробила розпорядження, яким належну їй ? частку квартири АДРЕСА_2 заповіла своєму онукові ОСОБА_3 (а.с.16).
У той же час, відповідач ОСОБА_3 з 1998 року фактично вибув та вже більше вісімнадцяти років не проживає в житловому приміщенні за місцем реєстрації, будь-якої участі в утриманні житла не приймає, ОСОБА_4 ніколи не був вселений до квартири АДРЕСА_1, але місце їх проживання зареєстроване за вказаною адресою.
Дані обставини перешкоджають позивачу унормувати свої відносини щодо отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, як особі, яка фактично користується житловим приміщенням, є споживачем комунальних послуг, і як старший член сім'ї має право і обов'язок нести відповідні витрати по утриманню житла та фактично здійснює їх за власний рахунок. Наявність зареєстрованої повнолітньої особи, а саме ОСОБА_3 ускладнює отримання житлових субсидій, оскільки для призначення субсидій необхідно враховувати заробітну плату усіх повнолітніх членів сім'ї.
Бездіяльність відповідача ОСОБА_3, яка виражається у не вчиненні дій по зняттю самостійно з реєстрації за місцем, де він фактично не проживає, та зняттю з реєстрації його малолітнього сина ОСОБА_4, перешкоджає позивачу у реалізації її законних прав та інтересів.
Водночас у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 вибув з квартири АДРЕСА_1 з власної ініціативи, оскільки виїхав до іншого місця проживання. Позивач не перешкоджав та не перешкоджає відповідачам у користування вказаною квартирою.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ч.1 ст.81 ЦПК України.
Згідно з п.18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 встановлено, що разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно з ч.4 цієї ж статті встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Частиною 2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України якщо при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Частиною 2 ст.107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 вже більше вісімнадцяти років, без поважних причин, не проживає в житловому приміщенні за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, а тому він втратив право користування вказаним жилим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_3 як повнолітній член сім'ї наймача будь-якої участі в утриманні житла не приймає, але залишається зареєстрованим у вказаній квартирі.
Водночас, місце проживання малолітнього ОСОБА_4 було зареєстровано за зареєстрованим місцем проживання його батька ОСОБА_3 у квартирі, в якій він не проживає понад вісімнадцять років. При цьому малолітній ОСОБА_4 не є членом сім'ї наймача, у спірне житло з народження не вселявся, а також зважаючи на те, що його батько є таким, що втратив право користування спірною квартирою, та те що він користується житлом за місцем фактичного проживання батьків, то він є таким, що втратив користування житловою квартирою АДРЕСА_1.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_8 та ОСОБА_11, які безпосередньо засвідчили факт не проживання відповідачів разом з позивачем за вказаною вище адресою.
З огляду на вище вказане суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Проте таке право відповідачів втрачають з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Тому заявлена позивачем вимога в частині визначення дати, з якої малолітній ОСОБА_4 втратив право користування жилим приміщенням, з дати його реєстрації, не ґрунтується на вимогах чинного цивільного та житлового законодавства, а отже в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок (а.с.5), підлягають стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_3
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2.
Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2.
Повний текст рішення виготовлено 23.11.2018.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В.Муранова-Лесів