Справа № 431/5519/16-ц
Провадження № 22ц/782/90/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М. (суддя-доповідач)

суддів - Лозко Ю.П, Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Єгорової О.П.

представника позивача - Березовського Ю.В.

відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД»

на рішення Старобільського районного суду Луганської області (суддя Озеров В.О.)

від 25 жовтня 2017 року

в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та визнання незаконною підвищення процентної ставки

учасники справи

позивач - Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»

відповідач - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» в період з 23 листопада 2016 року по 15 червня 2017 року подано до суду чотири позовних заяви про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором кредитної лінії № 4209 від 08 лютого 2014 року, яка складається з нарахованих процентів за користування кредитом:

1) станом на 21 листопада 2016 року - у розмірі 413,86 гривень,

2) станом на 23 лютого 2017 року - у розмірі 653,64 гривень,

3) станом на 21 квітня 2017 року - у розмірі 377,13 гривень,

4) станом на 14 червня 2017 року - у розмірі 363,66 гривень.

На підставі вказаних позовних заяв судом були відкриті окремі провадження по цивільним справам, які об'єднані в єдине провадження.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором утворилась внаслідок підвищення позивачем в односторонньому порядку процентної ставки за користування кредитом. З цієї підстави ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до КС «Імперіал ЛТД», в якому просив визнати дії КС «Імперіал ЛТД» щодо односторонньої зміни відсоткової ставки неправомірними та зобов'язати КС «Імперіал ЛТД» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням процентної ставки, яка діяла на момент укладення цього договору. Позов обґрунтований тим, що КС «Імперіал ЛТД» в порушення законодавства не повідомила позичальника про підвищення процентної ставки.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року в задоволенні позову КС «Імперіал ЛТД» відмовлено за необґрунтованістю. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано дії КС «Імперіал ЛТД» щодо односторонньої зміни відсоткової ставки неправомірними та зобов'язано КС «Імперіал ЛТД» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № 4209 від 08 лютого 2014 року з урахуванням процентної ставки, яка діяла на момент укладення цього договору.

Позивач КС «Імперіал ЛТД» з рішенням суду не погоджується. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов КС «Імперіал ЛТД» та відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, суд вважав недоведеним факт повідомлення відповідача про зміну процентної ставки, однак, не звернув уваги на умови договору? відповідно до яких відповідач погодився на збільшення процентної ставки у разі порушення строків розрахунків.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні просив відхилити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд правильно застосував до правовідносин сторін норми матеріального права та у повному обсязі з'ясував усі обставини, що мають значення для справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

08 лютого 2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3 був укладений договір кредитної лінії № 4209, відповідно до якого КС «Імперіал ЛТД» надала ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 11000 гривень строком на 60 місяців за умови щомісячного повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування.

У відповідності до п. 3.1 вказаного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 12 % річних від суми неповернутого кредиту.

Згідно пунктів 3.7, 3.8 вказаного договору, кредитна спілка, у випадку прострочення обов'язку по погашенню зобов'язання, може надати вказаному кредиту статус кредиту з підвищеним ризиком та збільшити процентну ставку за користування кредитом до 24 % річних.

Відмовляючи в задоволенні позову КС «Імперіал ЛТД» та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з зазначених обставин справи, а також з правового аналізу наступних норм матеріального права.

Статті 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частини 3 ст. 653 ЦК України, відповідно до якої в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Статті 629 ЦК України, відповідно до якої договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статті 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Частини 4 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», якою визначено, якщо договором про споживчий кредит передбачена змінювана процентна ставка, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити споживача, поручителя та інших зобов'язаних за цим договором осіб про зміну такої ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Таке повідомлення має містити підставу зміни розміру процентної ставки, нову процентну ставку та зазначення дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Разом із повідомленням кредитодавець зобов'язаний надати споживачу новий графік платежів, у якому визначається кількість платежів, що залишаються до сплати після вступу в дію нової ставки, та у разі зміни кількості та періодичності платежів - інформацію про їх нову кількість та періодичність. Якщо визначити розмір майбутніх платежів неможливо, кредитодавець має повідомити споживача про те, що сума, яка залишилася до сплати, може змінюватися у результаті зміни процентної ставки залежно від поточного балансу поточного рахунку споживача на дату вступу в дію відповідної зміни. Якщо в результаті зміни процентної ставки змінюється розмір платежу, це має бути чітко зазначено в повідомленні. Згідно ч. 6 вказаної норми, у разі невиконання кредитодавцем вимог, передбачених частиною четвертою цієї статті, при підвищенні процентної ставки кредитодавець не має права вимагати від споживача сплати платежів згідно з новим графіком платежів, розрахованим на підставі підвищеної процентної ставки. До дати виконання вимог, передбачених частиною четвертою цієї статті, зазначеної у відповідному повідомленні, направленому споживачу в порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, платежі, що залишаються до сплати, розраховуються за процентною ставкою, що діяла до дати підвищення.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право вимоги у кредитодавця, та обов'язок по сплаті у позичальника, виникає тільки у випадку письмового завчасного попередження позичальника про збільшення обсягу зобов'язання. Однак, позивачем не представлено допустимих доказів того, що відповідачу був направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення лист-повідомлення про підвищення процентної ставки. Представлений позивачем реєстр поштових відправлень від 02 вересня 2016 року не визнаний судом в якості допустимого доказу письмового повідомлення відповідача з огляду на те, що в реєстрі в порушення Правил надання послуг поштового зв'язкуна зазначено номеру поштового відділення посади працівника, печатки поштового відділення, інших позначень прийняття поштового відправлення.

Апеляційний суд вважає висновки суду першої інстнанції помилковими з наступних підстав.

Перш за все, оскільки суд дійшов висновку, що підвищення процентної ставки було здійснено позивачем з порушенням умов кредитного договору, суд мав перевірити розрахунок та визначити розмір заборгованості по відсоткам, виходячи з первинної процентної ставки. Але суд відмовив в задоволенні позову у повному обсязі, не навівши мотивів такої відмови.

Крім того, суд не звернув уваги на умови кредитного договору та не дав їм належної правової оцінки, а виходив виключно з норм матеріального права, які регулюють спірні відносини без з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Також суд не встановив фактів і не зазначив про це в своєму рішенні, виходячи з якої процентної ставки нарахована заборгованість, з якого періоду була підвищена процентна ставка.

Також суд не навів в рішенні мотивів, за яких він не приймає до уваги доводи позивача про те, що підвищення процентної ставки було погоджено договором.

У зв'язку з цим рішення суду не можна вважати законним та обгрунтованим, оскільки воно не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, якою визначено наступне.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з допущеними судом першої інстанції порушеннями норм процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову КС «Імперіал ЛТД» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 Свої висновки суд апеляційної інстанції обґрунтовує наступним.

Встановлено, і це визнається сторонами, що відповідач (позичальник) на підставі договору кредитної лінії отримав кредитні кошти: 08 лютого 2014 року - 8743,51 гривень, 22 лютого 2014 року - 200 гривень, 04 березня 2014 року - 2000 гривень, 11 березня 2014 року - 1000 гривень, що відображено в розрахунках заборгованості по кредиту, який відповідачем не оспорюється.

За умовами договору кредит виданий строком на 60 місяців, тобто до 08 лютого 2019 року (п.2.1). Отже, договір є діючим.

Позичальник зобов'язався сплачувати за користування кредитом щомісячно проценти у розмірі 12% річних від загальної суми щоденного залишку кредиту (п.3.1).

Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюється згідно графіка, який є додатком до договору (п.3.4)

Згідно з графіком, який є додатком до договору (а.с.87), відповідач зобов'язався 25-го числа кожного місяця сплачувати тіло кредиту рівними платежами по 143,34 гривні, а також нараховані відсотки.

Договором передбачена черговість зарахування: в першу чергу - проценти за користування кредитом, у другу чергу - погашення кредиту за відсутності заборгованості по процентам (п.3.6).

01 вересня 2016 року на засіданні Кредитного комітету КС «Імперіал ЛТД» було прийняте рішення, яке оформлене протоколом № 247 про визнання отриманого ОСОБА_3 кредиту статусу кредиту з підвищеним ризиком.

Проценти за користування кредитом нараховувались відповідачу, виходячи з 12% річних, а з 30 вересня 2016 року, виходячи з 24% річних, про що свідчать розрахунки заборгованості.

Загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, який просить стягнути позивач, складає 1808,29 гривень, з яких:

станом на 21 листопада 2016 року - 413,86 гривень,

станом на 23 лютого 2017 року - 653,64 гривень,

станом на 21 квітня 2017 року - 377,13 гривень,

станом на 14 червня 2017 року - 363,66 гривень.

Під час апеляційного розгляду справи апеляційний суд вжив заходи для перевірки розрахунку заборгованості, для чого в судове засідання були викликані сторони. Відповідач розрахунку заборгованості не заперечував, посилаючись виключно на безпідставність нарахування процентів за користування кредитом, виходячи з підвищеної процентної ставки.

Встановлено, що у випадку дотримання графіку платежів станом на 30 вересня 2016 року (день, з якого застосовується підвищена процентна ставка) відповідач мав би непогашену заборгованість тіла кредиту у розмірі 4299,97 гривень. Однак, на момент підвищення процентної ставки заборгованість відповідача з погашення тіла кредиту становила 10242,08 гривень. Отже, відповідач мав прострочену заборгованість за кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

Договором сторони передбачили, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит може за рішенням кредитного комітету визнаватись кредитом з підвищеним ризиком (п.3.7).

Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процента ставка за ним встановлюється у розмірі 24% річних від суми залишку кредиту (п.3.8).

З дати виконання позичальником своїх поточних зобов'язань в повному обсязі, включаючи сплату процентів за ставкою, визначеною п.3.8 цього договору, такий кредит вважатиметься кредитом з нормальним режимом сплати, і плата за користування ним справлятиметься за процентною ставкою, встановленою в п.3.1 цього договору (п.3.9).

Таким чином, позичальник ОСОБА_3 погодився на те, що процентна ставка може бути збільшена вдвічі у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення. І станом на 30 вересня 2016 року існували обставини, за наявності яких відповідач погодився на зміну процентної ставки. При цьому в договорі сторони не передбачили попередньої процедури повідомлення позичальника про збільшення процентної ставки.

За встановлених обставин підвищення процентної ставки не можна вважати здійсненою позивачем в односторонньому порядку, оскільки розмір підвищеної ставки та підстави для її застосування були погоджені в момент укладення договору.

Умови укладеного сторонами кредитного договору, яким сторони погодили підвищення процентної ставки у розмірі 24% без попереднього повідомлення позичальника, а лише за наявності факту прострочення щомісячного платежу, відповідають нормам матеріального права, оскільки згідно ст.ст.3, 6, 627 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання, у відповідності зі ст.ст.610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з приписів вищезазначених норм права та встановлених обставин, оскільки відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позов КС «Імперіал ЛТД» слід визнати обґрунтованими, а зустрічний позов ОСОБА_3 необґрунтованим.

У зв'язку із скасуванням рішення підлягає скасуванню рішення суду також в частині розподілу витрат по сплаті судового збору, який відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Підсумовучи наведене, керуючись п. 2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384, п.1 ч.1 ст. 389, ч. 1 ст. 390, ст. 391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 25 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35520810, юридична адреса: Луганська область, м.Старобільськ, вул.Трудова, буд.18) заборгованість за договором кредитної лінії № 4209 від 08 лютого 2014 року у розмірі 1808,29 гривень, яка складається з процентів за користування кредитом:

станом на 21 листопада 2016 року - 413,86 гривень,

станом на 23 лютого 2017 року - 653,64 гривень,

станом на 21 квітня 2017 року - 377,13 гривень,

станом на 14 червня 2017 року - 363,66 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про визнання незаконним підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за договором залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35520810, юридична адреса: Луганська область, м.Старобільськ, вул.Трудова, буд.18) у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 2400 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 31 липня 2018 року.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді: Ю.П.Лозко

Н.В.Стахова