Справа № 476/1060/18
Провадження № 2/476/343/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому підготовчому провадженні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

27.11.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.10.2011 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на її користь на утримання сина з твердої грошової суми 100 грн. на 300 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що визначений судом спосіб та розмір стягнення аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина із твердої грошової суми у розмірі 300 грн., щомісячно, на на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному об'ємі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе у відповідності до ч. ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою за адресою: с.м.т. Єланець АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Із довідки Миколаївського національного аграрного університету № 453 від 24.10.2018 року слідує, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денного відділення Технолого-економічного коледжу, закінчує навчання у червні 2021 року (а. с. 9).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.10.2011 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на користь позивачки на утримання сина з 100 грн. на 300 грн. щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7).

Згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів виданої Єланецьким районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за вих. № 4163 від 20.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 станом на 20.12.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2102,78 грн.

Так, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Судом встановлено, що позивачка несе витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також його розвитку. Відповідач за рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.10.2011 року сплачує на утримання сина аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Проте, вказаний розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини, а тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальний стан відповідача, відсутність відомостей про інших осіб, які перебувають на його утриманні, а також збільшення у позивачки витрат, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також розвитку дитини, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина, згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.10.2011 року, із твердої грошової суми в розмірі 300 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 21.10.2011 року, з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із твердої грошової суми в розмірі 300 (триста) грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова