Справа № 353/1147/18
Провадження № 2/353/551/18
У Х В А Л А

26 грудня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13.11.2013 року, що становить 20243,86 грн. та складається з: 5769,40 грн. тіло кредиту; 10856,29 грн. - відсотки за користування кредитом; 2177,99 грн. пеня; 500,0 грн. штраф (фіксована частина); 940,18 грн. штраф (процентна складова). Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим станом на 11.10.2018 року допустив виникнення заборгованості по кредитному договорі в сумі 20243,86 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,0 грн. та справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, проте разом з позовом подав письмове клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи провести у відсутності представника банку. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження у справі слід зупинити з наступних підстав.

Ухвалою Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду цивільну справу № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Направляючи справу на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто під час розгляду справ з аналогічними фактичними обставинами банки на підтвердження тих чи інших умов кредитування повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Таким чином, оскільки наведений правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду, оскільки вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважала, що це є необхідним для формування єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду, а у справі, що розглядається, досліджуються подібні правовідносини, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного суду від 03.10.2018 року по справі № 554/2591/16-ц, від 10.10.2018 року по справі № 263/12686/16-ц та від 17.10.2018 року по справі № 755/20732/15-ц.

Керуючись п. 10 ч. 1, ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Зупинити провадження у цивільній справі № 353/1112/18 за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий У.Ю. Луковкіна