Справа 481/312/18
Провадження № 22-ц/812/306/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного

суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Лівінського І.В., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Петрівського О.С., третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Васильченко Н.О. в приміщенні того ж суду о 12 годині 53 хвилині у справі за позовом ОСОБА_2 до Філії ПАТ «Миколаївобленерго» Новобузького району Східного округу за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, відновлення енергопостачання житлового будинку та визнання недійсним рішення комісії про покладення обов'язку сплати вартості необлікованої електричної енергії

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив визнати дії працівників Філії ПАТ «Миколаївобленерго» з відключення житлового будинку по АДРЕСА_1 від системи енергопостачання неправомірними та зобов'язати відновити енергопостачання вказаного будинку, визнати недійсним рішення комісії, оформлене протоколом №195 від 27 лютого 2018 року з розгляду Акту №М6845 від 18 січня 2018 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (надалі - Правила) про покладення обов'язку сплати вартості необлікованої електричної енергії в сумі 11 585, 88 грн.

Позивач вказував, що на підставі договору він є споживачем електричної енергії ПАТ «Миколаївобленерго» за адресою: АДРЕСА_1. 16 січня 2018 року до його домоволодіння прибула бригада з трьох працівників Філії, один з них безперешкодно провів огляд електроустановки, в ході якого виявив розрив ввідного кабелю на фронтоні його помешкання. Акт про порушення не складався. 22 січня 2018 року працівниками відповідача, його житловий будинок було відключено від системи енергопостачання на підставі порушення Правил.

30 січня 2018 року він поштою отримав Акт №М6845 від 18 січня 2018 року про порушення Правил в якому з посиланням на п. 42 було зазначено порушення «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку».

Вказаний Акт 27 лютого 2018 року було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення Філії та на його думку безпідставно визнала його причетним до порушення Правил, а також зобов'язала сплатити рахунок за актом на оплату вартості не облікованої електроенергії у сумі 11 585,88 грн., що оформлено протоколом №195.

Посилаючись на викладене та на те, що Акт №М6845 від 18 січня 2018 року про порушення Правил складено та оформлено в порушення Правил та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, а тому не є належним доказом порушення Правил, до того ж, в протоколі №195 від 27 лютого 2018 року не зазначено підставу на якій його визнано виним у Порушенні Правил та не зазначена методика нарахування шкоди у розмірі 11 585,88 грн., позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року в якому ухвалою суду від 3 вересня 2018 року виправлено описку, позов задоволено. Визнано неправомірними дії працівників Філії АТ «Миколаївобленерго» Новобузького району Миколаївської області Східного округу з відключення житлового будинку АДРЕСА_1 від системи енергопостачання та зобов'язано відновити його енергопостачання. Визнано недійсним рішення комісії філії ПАТ «Миколаївобленерго» Новобузького району Східного округу, оформлене Протоколом №195 від 27 лютого 2018 року з розгляду Акту №М6845 від 18 січня 2018 року про порушення Правил та покладення обов'язку ОСОБА_2 сплатити вартість не облікованої електричної енергії в сумі 11 585, 88 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго» посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 13 ЦПК України).

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону в цілому не відповідає.

Відносини з постачання електроенергії та користування нею врегульовані Законом України «Про електроенергетику» (далі - Закон) та Правилами користування електроенергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 з наступними змінами ( далі - Правила).

Для визначення розміру збитків, завданих порушенням Правил підлягає застосуванню Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, затверджена постановою Національною комісією регулювання електроенергетики № 562 від 4 травня 2006 року з наступними змінами в редакції постанови №1338 від 14 жовтня 2010 року ( далі - Методика).

Відповідно до ст. 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Абзацем 20 ст. 1 Закону визначено, що споживачами енергії являються суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Пунктом 1.2 Правил (абзаци 29, 30, 45, 47) наведено визначення термінів, які мають правове значення у правовідносинах постачальника електричної енергії та її споживачів.

Зокрема, електропроводка - сукупність проводів і кабелів з кріпленнями, деталями монтажу та захисту, які прокладено на поверхні чи всередині конструктивних елементів споруд;

електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, призначених для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії;

недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно;

населення - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності;

Пунктом 2 Правил дано визначення поняття «об'єкт споживача», яким є житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування;

Самовільним підключенням вважається споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил;

Тобто і Законом і Правилами до споживачів віднесено також фізичних осіб, які фактично користуються електрифікованою спорудою (будинком) та використовують електричну енергію для власних потреб, незалежно від укладення договору або наявності права власності на електроустановку чи об'єкт споживача.

За змістом п. 42 вищевказаних Правил та п. 8 Договору користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно - технічних документів та договору, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку та у разі порушення Правил настає відповідальність (п. 48 Правил).

Відповідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність перед енергопостачальником за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Згідно з пунктом 37 зазначених Правил енергопостачальник має право, зокрема перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Пунктом 53 Правил передбачено складення акту, яким має фіксуватися факт порушення Правил, його обставини із зазначенням осіб, що приймали участь у перевірці дотримання Правил, їх підписів та підпису споживача.

Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову.

Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил та відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти Правил та Методики.

Аналогічні приписи щодо порядку складання та змісту акту про порушення Правил містить також глава 4 Методики.

Відповідно до наведених нормативних приписів, у справах, які виникають у спорах щодо порушення правил користування електроенергією, доказом такого порушення, в першу чергу, має бути акт про порушення, що складається у відповідності до порядку встановленого Правил та Методикою, а також інші допустимі та належні докази.

Згідно з вимогами п. 53 порушенням, яке тягне нарахування збитків, у відповідності до приписів п. п. 3.1 підп.6, 3.3, 3.5 гл. 3 Методики, є самовільне підключення електроустановок та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку.

Відповідальність споживача наступає і в тому випадку, коли самовільне підключення було здійснене шляхом підключення електропроводки до електричної мережі постачальника.

Таке формулювання порушення зумовлює необхідність доведення у судовому засіданні того факту, що підключення було самовільним, а споживання електроенергії здійснюється безобліково споживачем, який є відповідальним за договором або фактично користується електроенергією для власних потреб.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (АТ «Миколаївобленерго») та ОСОБА_2 8 липня 2009 року укладено договір №011068 про користування електричною енергією, за умовами якого останній є споживачем електричної енергії, яка постачається ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» до будинку АДРЕСА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.7).

Прилад обліку споживача було встановлено на фасаді домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з двох половин (а.с.24).

Особовий рахунок № НОМЕР_2 в другій половині вказаного домоволодіння відкрито на ОСОБА_7 з якою укладено договір про користування електричною енергією (а.с.26).

18 січня 2018 року під час проведення перевірки працівниками ПАТ «Миколаївобленерго» дотримання споживачами вимог Правил за адресою: АДРЕСА_1, було виявлене порушення п. 42 Правил у вигляді «самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку» (а.с.9).

За даним порушенням було складено Акт №М 6845, який підписаний представниками енергопостачальника у складі трьох осіб в якому зазначено, що споживач від підпису та отримання другого примірника акту відмовився.

Згідно наряду №325, 22 січня 2018 року будинок споживача було відключено від електромережі відповідача (а.с.44).

27 лютого 2018 року Акт № М 6845 був розглянутий комісією Філії, яка була проведена за участю позивача.

Комісією було прийнято рішення, що ОСОБА_2 причетний до порушення Правил в результаті чого відбулося необліковане користування електричною енергією на суму 11 585,88 грн. Розрахунок проведений відповідно до п. 3.3, 3.5 Методики за шість місяців з 18 липня 2017 року по 18 січня 2018 року за формулою 2.7. Методики.

Позивач з рішенням комісії ознайомлений, копію протоколу засідання отримав, про що свідчить його підпис у протоколі №195 від 27 лютого 2018 року, будь-яких заперечень або зауважень до протоколу не вносив (а.с.16).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з недоведеності причетності споживача до порушення Правил у зв'язку з чим дії працівників відповідача щодо відключення від електропостачання є неправомірними, а тому вимоги є обґрунтованими.

Між тим з таким висновком погодитися не можна.

Так, встановлено, що відповідно до прошитого та пронумерованого журналу обліку робіт по нарядам та розпорядженням щодо рейдових перевірок точок обліку побутових та юридичних споживачів в м. Новий Буг, 12 січня 2018 року було проведено рейдову перевірку (а.с. 76).

Згідно із завданням по проведенню замірів в мережах філії Новобузького району від 12 січня 2018 року по фідеру №1 опори №23, що розташована по АДРЕСА_1 було виявлено навантаження 10 А (що складає 2 кВт) на відгалуженні до будівлі АДРЕСА_1 (а.с.41).

Вказані обставини стали підставою для проведення перевірки приладу обліку та електроустановок у споживача ОСОБА_2 за результатами якої і було складено Акт №6845 в якому зазначено порушення п. 42 Правил, а саме «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку».

Зазначене порушення полягало в самовільному підключенні дублюючого вводу в розрив ввідного кабелю на фронтоні будівлі споживача.

Саме про таке порушення і надавав пояснення, допитаний в суді першої інстанції в якості свідка - інспектор ОСОБА_8, який пояснив, що провід на фронтоні будівлі проходив між кільцями з'єднання проводів будинку споживача з електромережами відповідача та спускався через горище і проходив в господарське приміщення до якого споживач не впустив, провід яким було здійснено самовільне підключення заміряти штангельциркулем не було можливим, оскільки знаходився під напругою, а до мережі споживач не допустив.

Вказане підтверджується Актом від 18 січня 2018 року, схемою, що міститься в Акті в якій зазначена точка самовільного підключення в розриві ввідного кабеля, наданими фото відповідачем, а також фотознімками дослідженими в суді апеляційної інстанції, наданими позивачем.

Посилання позивача на те, що працівниками відповідача при переносі приладу обліку на фасад будинку було неправильно здійснено ізоляцію ввідного кабелю не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження даних обставин матеріали справи не містять.

Крім того, з моменту встановлення приладу обліку на фасаді будинку, працівниками відповідача неодноразово було здійснено технічну та контрольні перевірки, що підтверджується копіями Актів (а.с. 22, 23).

До того ж як вбачається з виписки особового рахунку споживача за 12 місяців до складання Акта спожито 839 кВт/год, а за особовим рахунком, який відкрито на ОСОБА_7 і до приладу обліку, якої було здійснено підключення будинку споживача після складання Акта за 11 місяців було спожито 3 562 кВт/год, що є більшим майже в 4 рази.

Отже, встановлене свідчить про наявність неправомірних дій споживача щодо безоблікового використання електричної енергії.

Посилання суду на зазначення неточностей в Акті про порушення не спростовують самого факту порушення споживачем Правил.

За такого, з урахуванням встановлених обставин справи, оцінивши всі надані докази в їх сукупності, колегія дійшла висновку про порушення споживачем Правил, а тому дії відповідача щодо нарахування заборгованості за недораховану електроенергію та відключення житлового будинку позивача від електропостачання є правомірними.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилково висновку про задоволення позову.

Разом з цим, колегія суддів звернула увагу на те, що при нарахуванні суми боргу відповідно до Методики за формулою 2.7., виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів, оскільки зразок проводу не замірювався, було застосовано допустимий тривалий струм 24А, а не 21А, як то передбачено п. 1.3.10 Правил улаштування електроустановок та таблицею 1.3.5., однак, вказане може стати предметом розгляду позову про стягнення боргу за недовраховану електроенергію.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1,3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Філії Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» Новобузького району Східного округу за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, відновлення енергопостачання житлового будинку та визнання недійсним рішення комісії про покладення обов'язку сплати вартості необлікованої електричної енергії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: І.В.Лівінський

П.П. Лисенко

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.