У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Савлук Т.В.

при секретарі - Бурячек О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», боржник: ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управліннями активами «Прімоколект-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. (ч.3 ст.432 ЦПК України)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

13 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про задоволення заяви ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого документа на виконання рішення третейського суду.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 липня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто заборгованість в розмірі 40 230, 78 грн., суму витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 802,31 грн. та 609,00 грн. судового збору.

02 грудня 2015 року уповноважений представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» отримав виконавчий лист, про що міститься відмітка в матеріалах цивільної справи.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

14 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управліннями активами «Прімоколект-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132.

За умовами договору, до ТОВ «Компанії з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № CL30516 від 22 квітня 2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1

Договір відступлення права вимоги є укладений та не оспорений в установленому законом порядку, а тому до нового кредитора перейшли в повному обсязі всі права грошової вимоги які належали первісному кредитору за кредитним договором боржника.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, заміна стягувача можлива також і до відкриття виконавчого провадження, адже, ПАТ «Універсал Банк», незалежно від факту перебування чи не перебування вище вказаного виконавчого листа на примусовому виконанні у органах Державної виконавчої служби набув статусу стягувача.

Отже, виходячи з наведеного, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (розгляду). Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 і відповідно до якої (позиції) поняття "виконавче провадження" розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Більше того на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, що також підтверджується судовою практикою.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, внаслідок укладання договору відступлення права вимоги від первісного кредитора ПАТ «Універсал Банк» до нового кредитора ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшли всі права щодо грошової вимоги до боржника за кредитним договором, укладеним з первісним кредитором.

ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» наголошує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» є правонаступником первісного стягувача ПАТ «Універсал Банк» та має право звернутися до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, де боржником виступає ОСОБА_1, щоб захистити свої порушені, невизнані або оспорювані права чи інтереси.

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В заяві про заміну стягувача заявник посилається на відсутність законодавчо закріпленої вимоги надання суб'єктом звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження чіткого переліку документів та додатків, які необхідно надати суду, тому наданий договір відступлення права вимоги, є, на думку заявника, достатнім та безпосереднім доказом правонаступництва.

В той же час, для встановлення факту відступлення права вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги по договору, дату відступлення права вимоги, якою, згідно з умовами договору, є дата підписання відповідного Реєстру боргових зобов'язань від 11 листопада 2016 року до Договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року, а також встановити, які саме права вимоги передаються.

Так, за умовами п. 1.1 Договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року, Цедент передає (відступає) належне йому право вимоги до боржників за Кредитним договором, договорами поруки перелік яких (Кредитних Договорів та боржників) міститься у реєстрі боргових зобов'язань, а Цесіонарій приймає право вимоги та зобов'язується сплатити цементу купівельну ціну в розмірах, порядку та строки/терміни, вказані в цьому Договорі. Реєстр боргових зобов'язань наведений у додатку №1 до цього Договору та є невід'ємною частиною цього Договору.

В той же час, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не було надано суду підтверджуючих доказів того, що за умовами договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14.11.2016 року до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № CL30516 від 22 квітня 2008 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1

При цьому, доданий до заяви витяг з Додатку №2 до договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року, оформлений у формі Витягу як акт приймання-передачі Реєстру боргових зобов'язань від 11 листопада 2016 року до Договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року, не підписаний уповноваженим представником ПАТ «Універсал Банк» («Цедент»), тому не може сприйматися судом, як належний доказ відступлення права вимоги від стягувача ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відносно боржника ОСОБА_1

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (ст. 517 ЦК).

Однак, ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не долучено акт прийому-передачі документів від первісного кредитора до нового кредитора з копіями всіх документів, які передано новому кредитору відносно конкретного боржника, а саме: кредитний договір, додаткові угоди до нього, копії постанови про відкриття виконавчого провадження, рішення суду та копію виконавчого листа інше, що мали підтвердити підстави виникнення у боржника зобов'язань цивільно-правового характеру перед новим кредитором.

Суд звертає увагу, що згідно умов договорів факторингу, датою відступлення права вимоги є дата підписання відповідного Реєстру відступлення прав вимоги, що здійснюється після отримання клієнтом всієї загальної суми фінансування. Факторові передаються права вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення.

Згідно ст. 79 Цивільно процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 Цивільно процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 5 ст. 81 Цивільно процесуального кодексу України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ст. 80 ЦПК).

В статті 89 Цивільно процесуального кодексу України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами ч. 1, 2 Цивільно процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 Цивільно процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та враховуючи скорочений строк розгляду заяв про заміну сторони правонаступником, учасникам справи направлено виклики до суду, однак стягувач та боржник в судове засідання не з'явились, процесуальним правом надати докази на підтвердження чи спростування наведених у заяві підстав для заміни сторони виконавчого провадження не скористались, за таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, які долучено стягувачам до заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, з викладеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», всупереч ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України, не довів суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги від Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» відносно боржника ОСОБА_1, а відтак не довів наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», боржник: ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, при цьому Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не позбавлене права на повторне звернення до суду з заявою про заміну стягувача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України, ст. ст.354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», боржник: ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: