Справа № 472/1341/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивували тим, що 26 липня 2008 року в м. Миколаєві померла їхня мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,81 га, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району.

За життя їхня мати заповіту не склала, тому вони, як діти спадкодавця, отримали право на спадщину за законом у першу чергу та прийняли спадщину, подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

08 листопада 2018 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме, житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачам було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

Через втрату державного акта на спадкову земельну ділянку ними було подано оголошення у Веселинівській районній газеті «Зоря» про втрату правовстановлюючих документів, однак до цього часу державний акт не знайдено, а тому вони змушені звернутись до суду.

В звязку з цим, позивачі просять визнати за ними по ? частині права власності на успадковану після смерті матері ОСОБА_4 земельну ділянку.

Для підтвердження зазначених обставин представник позивача заявив клопотання про витребування від Веселинівської державної нотаріальної контори спадкової справи заведеної за фактом смерті ОСОБА_4

Ухвалою суду від 11 грудня 2018 року від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 21/2009, заведеної за фактом смерті ОСОБА_4

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_5 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_6 надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився. Від в.о. сільського голови ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що 26 липня 2008 року в м. Миколаїв померла ОСОБА_4. Її смерть була зареєстрована 01 серпня 2008 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 18. Зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 075952 від 01 серпня 2008 року.

ОСОБА_4 була матірю позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачами підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії 1-ФП № 112322, де матірю дитини записана ОСОБА_4; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії V-УР № 0695913, де матірю зазначена ОСОБА_4; свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 421905, відповідно до якого ОСОБА_9 26 листопада 1983 року уклав шлюб з ОСОБА_8, яка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище «Піпко» на «Явкіна»;

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала, тому право на спадщину у порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України отримали позивачі, як діти спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку площею 5,81 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Матеріалами спадкової справи № 21/2009 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 подавши до Веселинівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 52 від 16.01.2009 року ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1944 року по день смерті. На момент смерті ОСОБА_4 проживала одна.

Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено.

Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що 08 листопада 2018 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулась до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом та 08 листопада 2018 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна.

08 листопада 2018 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,81 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, через відсутність у спадкоємців оригінала правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку.

22 листопада 2018 року позивачами було розміщено оголошення в районній газеті «Зоря» про втрату державного акта на право приватної власності на землю виданого на імя ОСОБА_4

Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя набула право власності на земельну ділянку площею 5,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради, що підтверджується: архівним примірником державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК №002177, виданим 01 березня 2001 року ОСОБА_3 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 141; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 28.11.2018, відповідно до якого земельна ділянка зареєстрована 01 березня 2001 року та у звязку з її реєстрацією в Державному земельному кадастрі їй присвоєно кадастровий номер :05:000:0320 та уточнено площу з 5,81 га на 5,8056 га. Згідно зазначеного витягу з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку площею 5,8056 га, з кадастровим номером :05:000:0320, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області зареєстровано за ОСОБА_4. Документ що посвідчує право власності державний акт серії І-МК №002177 від 01 березня 2001 року.

У відповідності до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачами доведено, що померла ОСОБА_4 була власником земельної ділянки 5,8056 га, з кадастровим номером :05:000:0320 та враховуючи те, що позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 в рівних частинах та неможливість оформлення ними своїх спадкових прав у нотаріуса через втрату правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивачів та визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 5,8056 га, кадастровий номер :05:000:0320, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті ОСОБА_4, померлої 26 липня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, у порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 5,8056 га, кадастровий номер :05:000:0320, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті ОСОБА_4, померлої 26 липня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_10