справа № 179/1893/18
провадження № 2/179/920/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Кошля А.О.
при секретарі Бондар О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації,

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку № 47 по вул. Робоча в с. ЖданівкаМагдалинівського району Дніпропетровської області.
Позивач зазначає, що відповідач з дітьми ОСОБА_3, 2013 р. н., ОСОБА_4, 2015 р. н., ОСОБА_5, 2016 р. н., зареєстровані, але не проживають у вказаному будинку з 2015 року. На вимоги позивача про добровільне зняття з реєстрації не реагують, у зв'язку із чим порушують її право власності на домоволодіння.
Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом зняття відповідача та її дітей із реєстрації з житлового будинку.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Відзиву чи заперечення проти позову не надала.
Відповідач представник Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області до суду не з`явився, надавши письмову заяву, в якій прохав розглядати справу без їх участі, прийнявши рішення на розсуд суду.
Представник третьої особи до суду не з`явилася, надавши письмову інформацію, що частково заперечують проти задоволення позовних вимог, а саме в частині зняття з реєстрації малолітніх дітей, оскільки цим будуть порушені їхні права.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, будинок № 47 повул. Робоча в с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, є приватною власністю ОСОБА_1, згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 16 грудня 1991 р. вперше.(а. с. 5).
Згідно довідки Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області вих. № 714 від 12 вересня 2018 р., відповідач ОСОБА_2 з дітьми зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 4)
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2, 24.07.1991 р. н., від 10 вересня 2018 р. встановлено, що вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дітьми ОСОБА_3, 2013 р. н., ОСОБА_4, 2015 р. н., ОСОБА_5, 2016 р. н., але фактично проживають по вул. Кленовій (Колгоспній), 3 разом з меншим сином ОСОБА_5, а старші діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться в реабілітаційному центрі для дітей м. Дніпро. (а. с. 13).
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. на виконання Конвенції про права дитини, завданням якого є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав і законних інтересів дитини в Україні, забезпечує кожній дитині право на житло діти члени сім`ї наймача чи власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником чи наймачем.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст. ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.
У судовому засіданні беззаперечно встановлено факт не проживання відповідача ОСОБА_2 ті її дітей у будинку, власником якого є позивач. Однак враховуючи вимоги чинного законодавства, зняттю з реєстрації підлягає лише відповідач ОСОБА_2, а малолітні діти зняттю з реєстрації не підлягають.
Тому, з урахуванням викладеного, проаналізувавши викладені норми Закону, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 224-228, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.
Усунути перешкоди у здійсненні права позивача ОСОБА_1, 20 травня 1954 р. н., користування та розпорядження своїм майном, будинком № 47 по вул. Робоча с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, власником якого вона є, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, 27 липня 1991 р. н. із будинку № 47 по вул. Робоча с. Жданівка Магдалинівського району Дніпропетровської області.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя А.О.Кошля