Пров. №2/766/8149/18
18.12.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретаря Сікорської Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою спільного заселення №1 в будинку №6 по вулиці Поповича в місті Херсоні. Позивач мотивує свої вимоги тим, що їй на підставі договору дарування №1146 належить 51/100 частина квартири спільного заселення. В даній квартирі зареєстровані відповідачі, які є її дітьми, які з 2011 року жодного дня не проживали за даною адресою. На сьогоднішній день їх місце проживання позивачу невідоме. У зв'язку з наведеним позивач вимушена самостійно нести виртати на утримання та обслуговування квартири, не може оформити субсидію на комунальні послуги.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 25 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явились про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі.
Відзив на позовну заяву відповідачем до даного часу не подано.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Позивачу на підставі договору дарування, посвідченого 25.04.2006 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1146 належить 51/100 частина квартири спільного заселення №1, що розташована в м. Херсоні по вулиці Поповича, будинок №6. Право власності позивача зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інветаризації 03.05.2006 року.
Згідно довідки №1684, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Керуючою компанією "Альянс" 10.08.2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 - син та ОСОБА_3 - дочка.
Згідно акту складеного 25.07.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю Керуючою компанією "Альянс" вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані, але не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, більше 7 років.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього можу бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України судам роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі маючи об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їм позивач не чинила, майно та речі відповідачів в квартирі відсутні, поважних причин для їх відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірній квартирі більше 7 років, без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягають визнанню такими в судовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 258, 259 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме частиною квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяОСОБА_5