Справа № 382/1054/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в котрій зазначено, що 02 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Від спільного сімейного життя мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 15.02.2018 року. З 02 червня 2017 року вона з дітьми проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку матері. Кошти та утримання дітей та на її утримання відповідач надавав шляхом перерахування на її картковий рахунок, до якого мав доступ та контроль за витрачанням відповідач по справі. З 01.07.2017 року ОСОБА_2 відмовився від виконання покладеного на нього обовязку утримувати дітей та її, хоча є особою працездатною, працює та отримує заробітну плату, інших утриманців не має, має нормальний стан здоровя. Крім цього, відповідач не здійснює її утримання відповідно до ч.3,4 ст.84 СК України.Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її особисте утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою чотирьох років.

Після відкриття провадження по даній справі та до судового засідання, представник позивача подала заяву про збільшення позовних вимог, в котрій просила стягнути щомісячно з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою чотирьох років.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та зазначив, що на даний час шлюб між сторонами розірвано. Відповідач на даний час не працює, не має постійного місця роботи, що не забезпечує на майбутнє сплати коштів на утримання дітей. Допомога на утримання дітей надається, але не в тих розмірах, що необхідні дітям. Угоди щодо сплати аліментів між сторонами не укладено з огляду на запропоновані неналежні умови даної угоди. При цьому, картковий рахунок відповідачем заблоковано на даний час, на який він також раніш мав доступ. Наданий відповідачем одяг дітям, не відповідав розміру одягу, який потребують діти. На даний час позивачка працює та отримує заробітну плату в розмірі 16000 гривень та має на праві власності автомобіль, яким користується відповідач по справі. Так, виписка з карткового рахунку не підтверджує того факту, що кошти направлялися в якості аліментів на утримання дітей, при цьому відповідач мав теж доступ до коштів, які були на даному картковому рахунку. Доказів використання коштів з вказаної картки тільки позивачкою по справі не надано. Враховуючи, що відповідач з грудня 2017 року не працює, то з цього випливає, що кошти які накопичені є спільними коштами накопиченими під час шлюбу, з яких і виплачувались кошти в розмірі 1000 гривень на утримання дітей. Допомога на дітей до трьох років отримувалася відповідачем по справі. Позивачка по справі перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною з огляду на хворобливий стан здоровя дитини. З огляду на викладене, підстав для звільнення відповідача від сплати аліментів відсутні. Позивачка здійснює утримання дітей, проте відповідач також відповідно до СК України повинен здійснювати утримання дітей. Тому, для нормального росту та розвитку дітей необхідне також відповідне грошове утримання і відповідача по справі.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнали, зазначивши, що відповідач виконує свої обовязки та направляє кошти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень щомісячно. Крім цього, відповідач бере участь у підготовці до школи, купівлі одягу, взуття за кошти відповідача. Незважаючи на те, що відповідач не працює з 7 грудня 2017 року, проте все одно виконує обовязки відносно сплати коштів на утримання дітей. При цьому, батьки мають рівні права щодо утримання дітей. Відповідач подарунки дарував дітям у вигляді телефонів та планшетів, а також надавав особисто кошти дітей на особисті витрати. Дружині надавав картку, та вона мала доступ до даного карткового рахунку. Відповідач працездатний, на даний час не працює, має на праві власності причіп, іншого майна та утриманців не має, має батьків пенсіонерів, має заощадження. Кошти на утримання дітей перераховував з сімейних коштів, на картковий рахунок, якими користувалися сторони по справі та діти, при цьому відповідач не витрачав даних коштів, а міг лише поповнювати даний картковий рахунок. На утримання дітей було перераховано також кошти необхідні на навчання та 74000 гривень і 126000 гривень. Відповідачем отримувався дохід на утримання дитини по догляду за дитиною до трьох років, оскільки оформлення здійснювалося по отриманні даних коштів на відповідача по справі. Давні кошти як зазначив відповідач по справі потім направляв дитині. Крім цього, в позові позивачкою зазначається, що вона та діти отримували аліменти шляхом перерахування на її картковий рахунок. Після втрати роботи відповідач надає допомогу дітям по мірі можливості. Таким чином відповідач в повній мірі виконує покладені на нього обовязки, що значно перевищує розмір необхідних аліментів. Довідка щодо стану здоровя доньки сторін є неналежним доказом по справі оскільки дитина є здоровою. Враховуючи викладене вважають, що предмет спору відсутній, відповідач добровільно сплачує аліменти, а укласти угоду щодо сплати аліментів позивачка відмовилась.

Відповідач та його представник не заперечували того факту, що шлюб між сторонами розірвано та позивачка отримує заробітну плату в розмірі 16000 гривень, а також того факту, що діти перебувають з позивачкою по справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, з показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що з літа 2017 року відповідач проживав у нього, оскільки є його братом та він бачив про здійснення допомоги дітям. Йому відомо, що відповідач по справі коштами і речами допомагав своїм дітям. Також здійснював допомогу дітям до школи. Йому відомо про перерахунок коштів на утримання дітей та повернення даних коштів не було. Здійснювались перерахунки коштів на картку для потреб позивачки. Відповідач орендував квартиру для позивачки, він перевозив речі позивачки та дітей до даної квартири, але після перевезення не бачив чи вона з дітьми там проживала особисто, йому про це розповідав відповідач по справі, щодо їх проживання. Відповідач здійснював повне утримання сімї.

В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крмі випадку передбаченого ч.5 ст.ж157 цього Кодексу.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Яготинського районного суду Київської області від 5 березня 2018 року, заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, скасовано. (а.с.180-183 т.1).Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, котрий розірвали (а.с.4-8, 172 т.1). Від спільного сімейного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9, 10 т.1), які проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, на даний час донька сторін по справі має задовільний стан здоровя, а син - перебуває на обліку в окуліста (а.с.11, 214-227 т.1, 19-34, 50-51 т.2). Відповідно до наказу від 30.04.2014 року з місця роботи позивачки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку (а.с.18 т.2). Згідно наказу від 07.02.2017 року позиваці за місцем її роботи надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 16.02.2017 року по 15.02.2018 року (а.с.40, 203 т.1, 17 т.2). На даний час позивачка працює інженером І категорії відділу стандартизації та системи управління якістю відділу стандартизації та системи управління якістю науково-технічного управління департаменту підземного зберігання газу та отримує заробітну плату в розмірі 16000 гривень. Має на праві власності автомобіль (а.с.55 т.2).

Відповідач раніш працював, проте на даний час не працює (а.с.12-39, 74, 83-84 т.1, 105-114 т.2), має на праві власності причіп (а.с.16, 115 т.2), має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, має заощадження, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини. Отримував державну допомогу при народженні дитини з 01.02.2014 року по 28.02.2018 року (а.с.213 т.1, 1 т.2). Надавав допомогу по утриманню дітей та перераховував кошти на утримання дітей з грудня 2017 року в розмірі 1000 гривень кожному з дітей (а.с. 121-123, 127, 129-130, 204, 133-134, 232-234 т.1, 36-40, 64, 67, 70-80 т.2). Здійснював як зазначав відповідач в судовому засіданні подарунки у вигляді мобільних телефонів та планшету (а.с.131- 132, 231 т.1, 41 т.2).

Що стосується чеків іноземною мовою (а.с.124126 т.1, 68-69 т.2), то вони не містять офіційного перекладу, а також даних проте, що ці речі купувались саме дітям відповідача. Відносно чеків на купівлю одягу, то вони не містять даних про купівлю саме дитячих речей (а.с.127-128 т.1, 65-66 т.2). Договір оренди житлового приміщення де орендарем є відповідач по справі не містить даних відносно проживання за цією адресою позивачки з дітьми після подачі заяви про розірвання шлюбу (а.с.135-137 т.1, 59-61 т.2). Роздруківки витрат з картки на імя відповідача по справі не містять даних про використання даних коштів саме позивачкою по справі та перерахунок коштів відповідачем на вказану карту у вигляді аліментів на утримання дітей та дружини (а.с. 146-168 т.1, 82-104 т.2).

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн., розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 грн..

Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та ті обставини, що діти потребують матеріального забезпечення, відповідач чатково надає допомогу дітям, проте враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку визначений Законом України "Про державний бджет на 2018 рік", вимоги ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", а також вимоги Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, та твердження представника відповідача з проводу того, що відповідач виконує свої обовязки в повній мірі з приводу сплати аліментів, та на його утриманні перебувають його батьки, то дані твердження не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обставини передбачені ст..ст.188, 190 СК України не були встановлені в судовому засіданні, відповідні докази щодо утримання батьків не надано, а також в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач починаючи направляти кошти в розмірі 1000 гривень кожному з дітей з грудня 2018 року, направляв необхідну суму коштів передбачену Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» та Законом України "Про державний бджет на 2018 рік". Також відсутні докази того, що з червня 2017 року відповідачем було направлено кошти на утримання позивачки по справі та аліменти на дітей. Таким чином враховуючи вище викладене, та вимоги ч.5 ст.. 183, 84, 191 СК України, суд вважає, що з відповідача на утримання дітей необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 180-183, 184,141, 191 Сімейного Кодексу України, Законом України " Про виконавче провадження", Зконом України "Про державний бджет на 2018 рік", Конвенцією про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5 60 «Б» кв.104, не працюючого, але працездатного, аліменти на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7 пров.Переяслівський 37 Київської області, на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/3 частини частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, а також, щомісячно, на особисте утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини його доходу, до досягнення дитиною чотирьох річного віку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, до 15 лютого 2018 року.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 9 серпня 2018 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.