Справа № 405/5747/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 79 004,98 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та судові витрати по справі в сумі 3 700 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 12.04.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 19.12.2016 року о 00 год. 10 хв. керував транспортним засобом марки «Chery Kito», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вулиці Преображенській, не побачив та, відповідно, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом марки ВАЗ 1118, державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався по головній дорозі вулиця ОСОБА_3. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 13.01.2017 року кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності набрала законної сили 25.04.2017 року.

В результаті цих грубих порушень ПДР України водієм ОСОБА_2 та внаслідок цієї ДТП йому було завдано матеріальних збитків. Згідно звіту про експертну оцінку пошкоджень транспортного засобу від 08.09.2017 року встановлено, що відновлення наявних пошкоджень його транспортного засобу коштує 77 254,98 грн. Страхова компанія, якою було застраховано транспортний засіб ОСОБА_2 «Chery Kito» з державним реєстраційним номером АЕ 2513 ІА була повідомлена про ДТП, що сталася 19.12.2016 року, але огляду і оцінки пошкоджень автомобіля не проводила та, відповідно, погашення завданої шкоди не здійснила.

Крім витрат на відновлення транспортного засобу потерпілому обовязково відшкодовуються витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди -750 грн. та витрати на експертну оцінку автомобіля - 1 000 грн., які він поніс. Щодо ушкоджень здоровя, то вони були не дуже значними: гематоми від забоїв, тож не спричинили тривалого розладу здоровя і великої матеріальної шкоди, а тому він не вимагає їх відшкодування. Отже матеріальні збитки становлять: 77 254,98 грн. +750+ 1 000 = 79 004,98 грн. Після скоєння правопорушення він, як потерпілий власник транспортного особу «ВАЗ 1118», з державним реєстраційним номером ВА 1008 АЕ, через проблеми, викликані даним правопорушенням, і хвилювання не міг адекватно оцінювати ситуацію, був вимушений відстоювати свої права та звернутися за правовою допомогою до адвоката, плата за яку склала 3 700 гри., що підтверджується прибутковим касовим ордером і яку він просить також стягнути з відповідача.

Моральну шкоду обґрунтовує душевними стражданнями, неможливістю використовувати транспортний засіб та оперативно вирішувати побутові проблеми, порушення звичайного ритму життя, хвилюваннями, душевним болем та образою, емоційними переживаннями як його так і членів сімї. Моральну шкоду оцінює в розмірі 100 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просив задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що крім матеріальних збитків, визначених експертом він зазнав значної матеріальної шкоди, яка повязана з тим, що його заробіток був повязаний з використанням машини. На даний час автомобіль не відремонтований і він втратив значний заробіток та недоотримав прибуток і ці кошти він вкладає в суму моральної шкоди. Крім того, його сімя та він зазнали значних переживань з приводу дорожньо-транспортної пригоди, він отримав незначні ушкодження, але зазнав значних переживань з приводу протиправної поведінки відповідача, який не вибачився, не запропонував ніякої допомоги і лише пояснював, що він не орієнтується в м. Кіровограді. Значний час та кошти він витратив на судові засідання, відновлення та налагодження ритму життя. Підтримує визначений розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Протягом перебування справи в провадженні суду та неодноразового повідомлення відповідача та його представника про час та місце слухання справи ними відзиву на позов не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 19.12.2016 року о 00 годині 10 хвилин керував транспортним засобом марки «Chery Kito» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Преображенській в м. Кропивницький, на перехресті вулиць ОСОБА_3 та Преображенська, не побачив та, відповідно, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 1118» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі вулиця ОСОБА_3, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою слідчого Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області від 13.01.2017 року кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним транспортного засобу і не відволікатися від керування цим: засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напряму їх подальшого руху.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПП «Європейський Страховий союз».

Як вбачається з розпорядження № 3620 від 29.08.2017 року та № 4061 від 12.10.2017 року з офіційного сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) з підрозділу «Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ», діяльність товариства припинена, анульовано ліцензії, надані товариству та виключено товариство з Державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в і обсязі особою, яка її завдала, а ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормами ст. 1187 ЦК України передбачено - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання. Зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановоюЛенінського районного суду м. Кіровоград від 12.04.2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до звіту № 126/17 про оцінку автомобіля ВАЗ НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 08.09.2017 року, складеного субєктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 77 254,98 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 45 759,18 грн.

За визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля позивачем сплачено 1 000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією серії ЛВАК № 542688 (а.с. 87).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, на даний час автомобіль ним не відремонтовано, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартості матеріального збитку, визначеної звітом в сумі 45 759,18 грн. та вартості проведення дослідження в сумі 1 000 грн.

Щодо стягнення з відповідача вартості по евакуації транспортного засобу, то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають через не надання доказів щодо оплати цих витрат в сумі 750 грн.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено в судовому засіданні, пошкодження автомобіля стались через неправомірні дії відповідача, якими позивачу завдано і моральну шкоду. При визначені розміру моральної шкоди судом враховані пояснення позивача щодо спричинення йому моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, які полягають в душевних стражданнях, спричинених в результаті пошкодження автомобіля, неможливості ним користуватись і вести звичний спосіб життя, втрати спокою, отримання душевних хвилювань, і в цій частині суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 790,05 грн. та 640 грн., понесені ним при зверненні в суд та підтверджені квитанціями (а.с. 27).

Крім того, позивачем понесені витрати за надання юридичної допомоги.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судом встановлено, що 25.08.2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про надання юридичної допомоги. За умовами угоди сума гонорару становить за домовленістю сторін. Згідно наданої квитанції № 241 на підставі вказаної угоди від 25.09.2017 року позивачем сплачено 3 700 грн. (а.с. 18-19).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заданої дорожньо-транспортною пригодою 46 789, 18 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заданої дорожньо-транспортною пригодою 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 5 130, 05 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5 під вул. Широківська, 13.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6