УХВАЛА

іменем України

29 грудня 2018 рокуСправа №451/1486/17
Провадження № 2-п/451/4/18

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 5.06.2018 року по цивільній справі №451/1486/17, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 5.06.2018 року по цивільній справі №451/1486/17 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.79-81)

В заяві зазначає, що 5 червня 2018 року відповідач ОСОБА_3 не зміг прибути у судове засідання у зв'язку з перебуванням у відрядженні, що викликане виконанням трудових обов'язків. Причиною неподання відзиву на позов стало те, що ні в ухвалі від 13.12.2017 року, ні в ухвалі від 12.02.2018 року Радехівським районним судом Львівської області не було роз'яснено відповідачу право надати відзив на позовну заяву та не було встановлено строки для його подачі, у зв'язку з цим відповідач не зміг подати відзив на поданий позивачем позов. 5 червня 2018 року Радехівським районним судом Львівської області було прийнято заочне рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «HACK «Оранта» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позов задоволено та стягнути із ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «HACK «Оранта» (, р/р4645 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) матеріальну шкоду в розмірі 26511 гривень 66 копійок та 1624 гривн судових витрат. Сторона відповідача вважає, що дане рішення є необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм чинного законодавства. Так, під час судового засідання судом було встановлено, що 29.12.2016 року між ОСОБА_3 та HACK «Оранта» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/1813ПЗ), згідно якого забезпеченим транспортним засобом с «MERCEDEC-BENZ 1420» д.р.н. ВС 5729 АІ. Також встановлено, що 8.06.2017 року о 9 годині 30 хвилин на автодорозі Р-41 об'їзд м. Тернопіль, ОСОБА_3, керуючи забезпеченим транспортним засобом «MERCEDEC-BENZ 1420» д.р.н. ВС 5729 АІ, допустив зіткнення з автомобілем «Dawoo Lanos» д.р.н. BO 5519 ВВ, під керуванням ОСОБА_4, який допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.р.н. BO 9357 BE, під керуванням ОСОБА_5, завдавши останнім матеріальної шкоди. Відповідно до постанови Радехівського районного суду Львівської області від 20.07.2017 року у справі № 451/821/17 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм Климко ОСОБА_6 дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року. Також позивач зазначає, що до HACK «ОРАНТА» звернулись із письмовими заявами потерпілі власники транспортних засобів «Dawoo Lanos» д.р.н. BO 5519 ВВ та «Volkswagen Caddy» Д-р.н. BO 9357 BE, щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору №АК/1813113 від 29.12.2016 року. Розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Caddy» д.р.н. BO 9357 BE становить 3935,54 грн. та власнику транспортного засобу «Dawoo Lanos» д.р.н. BO 5519 ВВ становить 22576,12 грн.. Тобто, HACK «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 26511,66 грн. Підставою звернення з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (в порядку регресу), на думку позивача є факт неповідомлення відповідачем страховика про дорожньо-транспортну пригоду у строки, що визначені законом. Однак, з такими твердженнями сторона відповідача погодитись не може. Так, в матеріалах справи та додатках, що подані разом з позовною заявою вбачається наявність повідомлень відповідача про ДТП, що сталася 08.06.2017 року. З наданих позивачем копій повідомлень про ДТП вбачається, що такі повідомлення були подані 8.06.2017 року, тобто у строки, що визначені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, факт отримання страховиком повідомлень про ДТП підтверджується відповідними відмітками, що проставлені позивачем та реєстрацією цих повідомлень страховиком за № 170 та 171. Таким чином всі твердження позивача про те, що від відповідача були відсутні будь-які повідомлення про ДТП є необгрунтованими та нічим непідтвердженими. У підпункті «г» 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресиий позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБу), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов'язаннях. Це узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16. На підставі наведеного сторона відповідача наголошує, що відповідач подавав повідомлення про ДТП, крім цього факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування та сам здійснював огляд транспортних засобів, проводив калькуляцію ремонтних робіт та здійснював розрахунок страхового відшкодування. З наведеного вбачається, що у страховика була можливість перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Крім того у висновку Верховного Суду викладеній від 03 травня 2018 року у справі № 210/3852/15-ц зазначається, що ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що факт настання страхового випадку ніким не оспорювався та зафіксований правоохоронними органами, відповідач, якого визнано винним у ДТП притягнутий до адміністративної' відповідальності, а страховик за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування особі, що постраждала внаслідок ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу - ОСОБА_8, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки сам по собі факт неповідомлення саме відповідачем страховика, а повідомлення страховика потерпілою особою про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення про стягнення зі страхувальника страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до правової позиції ВСУ від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15 зазначається, що підпунктом 33.1.4 пункті/ 33.1 статті 33, підпунктом «Г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

30 жовтня 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду.

29 грудня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 розгляд справи проведено без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши матеріали справи, робить висновки про те, що заяву про перегляд заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 5 червня 2018 року необхідно задовольнити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд встановив, що за наслідками розгляду цивільної справи №451/1486/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Радехівським районним судом Львівської області 5 червня 2018 року постановлено заочне рішення, яким позов задоволено (а.с.72-75).

З метою забезпечення права заявнику доступу до правосуддя, з метою надання йому можливості безпосередньо взяти участь у розгляді справи та з метою всебічного, повного та обєктивного зясування всіх обставин справи приходить до висновку, що є всі підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 228, 231, 232, ЦПК України, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 5.06.2018 року по цивільній справі №451/1486/17 задовольнити.

Заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 5 червня 2018 року скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «НАСК «Оранта» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призначити до розгляду в судовому засіданні на 26 лютого 2019 року на 17 годину в приміщенні Радехівського районного суду Львівської області.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_7