Номер провадження: 22-ц/785/7582/18
Номер справи місцевого суду: 495/9109/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м. Одеса

Справа № 495/9109/17

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - приватне мале підприємство «Мрія-2»,

- відповідачі - 1) ОСОБА_4, 2) ОСОБА_5, 3) ОСОБА_6, 4) ОСОБА_7,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білгород-Дністровська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного малого підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білгород-Дністровська міська рада, про визнання договорів недійсними та витребування майна, заапеляційною скаргою ОСОБА_6, до якої приєдналася ОСОБА_4, на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Прийомової О.Ю. 28 серпня 2018 року,

встановив:

У листопаді 2017 р. мале колективне підприємство «Мрія-2» (далі - МКП «Мрія-2»)звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним договір позики між ОСОБА_4, від імені якої діяв - ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора - ОСОБА_7, посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 3038; 2) визнати недійсним Договір іпотеки від 07.08.2013 р. магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, який в цілому складається з: - магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею - 1 168,2 кв. м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р., на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 р., реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3038; 3) визнати недійсним договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 3041; 4) визнати недійсним Договір від 20.09.2013 р. про внесення змін №1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., реєстровий № 3852, до Договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за №3852; 5) визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., реєстровий № 5754; 6) витребувати із володіння ОСОБА_6, ОСОБА_5, на користь МКП «Мрія-2» магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, який в цілому складається з: - магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею - 1 168,2 кв. м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р., на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., номер 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 р., реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424.

МКП «Мрія-2» обґрунтовує свої вимоги тим, що 07.08.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв - ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7, було укладено договір позики грошей, посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., реєстровим № 3038. Сума позики складала - 820 000 грн., що в еквіваленті становило - 100 000 доларів США.Позичальником за договором є юридична особа - МКП «Мрія-2».

Грошові кошти за договором отримала директор ОСОБА_7, але грошові кошти за договором позики не були зараховані на банківський рахунок МКП «Мрія-2», не зараховувались на його баланс та не використовувались підприємством на цілі, передбачені його статутом.

Згідно відповіді ПАТ «Універсал банк» № 1321545 від 01.12.2016 р. на лист МКП «Мрія-2» № 5 від 01.12.2016 р. банком було надано відомості про рух коштів по рахунку МКП «Мрія-2» за період з 01.03.2011 р. по 31.03.2015 р..Грошові кошти за договором позики на рахунок МКП «Мрія-2» не надходили.

Таким чином, МКП «Мрія-2» при підписанні договору позики грошей не отримувало.

У порушення положень Статуту МКП «Мрія-2», приватний нотаріус Чужовська Н.Ю. не перевірила повноважень ОСОБА_7 на підписання договору позики грошей без присутності та підпису головного бухгалтера МКП «Мрія-2».

Похідними від неукладеного договору позики грошей від 07.08.2013 р. є договір Іпотеки та Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя.

07.08.2013 р. було укладено договір іпотеки магазину змішаної торгівлі який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею - 1168,2 кв. м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р., на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 р., реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 3038.

Під час укладання договору Іпотеки не було досягнуто всіх істотних умов договору, оскільки земельна ділянка, на якій розташований предмет Іпотеки знаходиться у постійному користуванні МКП «Мрія-2» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ОД № 27-005, виданим виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області 17.04.1995 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 5, кадастровий номер на яку не присвоювався. Отже, оспорюваний договір Іпотеки від 07.08.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., з порушенням вимог ст.7, 34, 49 ЗУ «Про нотаріат» та з порушенням п. п. 31, 62, 72 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 р. № 20/5, а тому має бути визнаний недійним.

07.08.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв - ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7, було укладено договір, яким забезпечено вимоги Іпотекодержателя, щодо виконання Іпотекодавцем усіх його зобов'язань за договором позики грошей, а саме - Іпотекодавець зобов'язаний повністю повернути Іпотекодержателю суму отриманої позики до 07.11.2013 р..

20.09.2013 р. між ОСОБА_4 та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7 було укладено договір про внесення змін № 1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 3852, до Договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р., згідно умов якого було внесено зміни до Іпотечного договору, посвідченого 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 3039. Згідно умов даного договору було внесено зміни до Іпотечного договору - змінено суму і дату повернення позики.

05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу частки магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою - Одеська область, АДРЕСА_1.

Про існування оспорюваних договорів МКП «Мрія-2» дізналося у 2015 р., коли стало відомо про те, що 02.08.2013 року від імені одного із засновників підприємства - ОСОБА_10 було підписано протокол № 8 Загальних зборів МКП «Мрія-2» та 20.09.2013 р. від імені цього ж засновника було підписано протокол № 10 Загальних зборів МКП «Мрія-2», які були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу В.С. Омаровою.

Внаслідок підробки підписів засновника підприємства - ОСОБА_12 у вищевказаних протоколах було укладено від імені МКП «Мрія-2» договір позики та договір іпотеки, а МКП «Мрія-2» втратило нежитлове приміщення, яке було предметом іпотеки. Тому нерухоме майно, яке було предметом спірного договору іпотеки підлягає поверненню позивачу, як власнику.

МКП «Мрія-2» не втратило свого права на звернення до суду з даним позовом у зв'язку із спливом строків позовної давності (Т. 1, а. с. 2 - 8).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2018 р. вищезазначений позов МКП «Мрія-2» задоволено.

Поновлено МКП «Мрія-2» строк звернення до суду щодо захисту порушених прав.

Визнано недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7, посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером 3038.

Визнано недійсним Договір іпотеки від 07.08.2013 р. магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею - 1 168,2 кв. м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р. на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 р., реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрований в реєстрі за №3039, укладений між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7.

Визнано недійсним договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрований в реєстрі за № 3041, укладений між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7.

Визнано недійсним Договір про внесення змін №1 від 20.09.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3852 до Договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за №3038.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05.12.2014 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 5754.

Витребувано із володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь МКП «Мрія-2» магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б», загальною площею - 1 168,2 кв. м., та належить на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р. на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 р. та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., номер 775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 року, реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 07.08.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора - ОСОБА_7, яка діяла на підставі Статуту, Протоколу № 02/06 Загальних зборів та засновників Малого колективного підприємства «Мрія-2» від 04.12.2006 р., Протоколу № 01/11 Загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» від 26.12.2011 р. та Контракту від 26.12.2011 р., було укладено договір позики грошей, відповідно до п. 1 якого представник позикодавця передав, а представник позичальника прийняв у власність грошову суму в розмірі - 820 000 грн., що в еквіваленті, за домовленістю сторін становить - 100 000 доларів США.

20.09.2013 р. між ОСОБА_4 та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_9, яка діяла на підставі Статуту, Протоколу № 02/06 Загальних зборів та засновників МКП «Мрія-2» від 04.12.2006 р., Протоколу № 01/11 Загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» від 26.12.2011 р. та Контракту від 26.12.2011 р., було укладено Договір про внесення змін до договору позики грошей №1, посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 3038, відповідно до п. 1.1 якого викладено пункт 1. Договору позики - позикодавець передав, а позичальник прийняла у власність грошові кошти у розмірі - 1 124 056 грн., що в еквіваленті, за домовленістю Сторін складає - 137 080 доларів США. Відповідно пункту 1.2. Договору про внесення змін до Договору позики грошей №1, викладено п. 4 Договору позики у наступній редакції: «4.Сторони домовились, що позичальник зобов'язаний повернути суму грошових коштів, зазначених в п.1 цього Договору в повному обсязі до 20.03.2014 р.».

У якості забезпечення зобов'язань за Договором позики грошей 07.08.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора - ОСОБА_7, яка діяла на підставі Статуту, Протоколу № 02/06 Загальних зборів та засновників МКП «Мрія-2» від 04.12.2006 р., Протоколу № 01/11 Загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» від 26.12.2011 року та Контракту від 26.12.2011 р., було укладено іпотечний договір (без випуску застави).

Відповідно п. 2.1 іпотечного Договору предметом іпотеки за договором є наступне нерухоме майно: магазин змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, який в цілому складається з: магазину змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1171,7 кв. м., та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради 10.08.2010 р. на підставі рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради, замість договору купівлі-продажу від 18.06.1999 року та акта передачі майна державного підприємства від 21.06.1999 р., дата 05.08.2010 р., №775, право власності на який зареєстровано КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 12.08.2010 р., реєстраційний номер вищевказаного майна - 31187424.

Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки знаходиться у постійному користуванні Іпотекодавця, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ОД 27-005, виданим виконавчим комітетом білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області 17.04.1995 р., зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 5, кадастровий номер не присвоювався.

Відповідно до п. 2.3 Договору іпотеки, сторони оцінили предмет іпотеки за згодою Сторін, з урахуванням ринкових, у розмірі - 3 894 989 грн.. Вказаний договір іпотеки від 07.08.2013 р. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю..

Того ж дня, 07.08.2013 р. між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6,, та МКП «Мрія-2», в особі директора - ОСОБА_7, яка діяла на підставі Статуту, Протоколу № 02/06 Загальних зборів та засновників Малого колективного підприємства «Мрія-2» від 04.12.2006 р., Протоколу № 01/11 Загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» від 26.12.2011 р. та Контракту від 26.12.2011 р., було укладено Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. П. 6 вказаного Договору визначено, що підписанням цього Договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду на прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя (придбання предмета іпотеки у власність), у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства. Вказаний договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р. посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 3041.

05.12.2014 р. ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_6 купив 1/2 частку магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1

Суд не може погодитися з твердженнями представника відповідача ОСОБА_6 про необхідність застосувати до даних правовідносин строк позовної давності, оскільки МКПо «Мрія-2» є юридичною особою, на час укладання спірних договорів директором підприємства була ОСОБА_7. Оскільки директор відноситься до категорії керівників та діє від імені та в інтересах підприємства, тому МКП «Мрія-2» було відомо про укладання договорів ще у 2013 році. З позовом позивач звернувся до суду 10.11.2017 року, тому трирічний строк позовної давності сплив.

20.02.2018 р. позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строків позовної давності, вказуючи на те, що МКП «Мрія-2» не схвалювала правочинів. Колишнім директором підприємства ОСОБА_7 правочини були укладені незаконно, з перевищенням повноважень.

Після того, як підприємству стало відомо про підробку підписів іншого співзасновника МКП «Мрія-2» у протоколах Загальних Зборів засновників, позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою про скоєння кримінального правопорушення з боку директора підприємства ОСОБА_7. Підприємство не тільки не схвалювало правочину, підписаного колишнім директором ОСОБА_7, а й взагалі не отримувало коштів. За підписаним директором, у своїх особистих інтересах, а не в інтересах підприємства договором позики, який взагалі не було укладено, оскільки отримані директором готівкою грошові кошти на рахунки та баланс підприємства не зараховувались, на його статутні цілі не використовувались. Тобто, директором ОСОБА_7 було скоєно посадовий злочин відносно підприємства.

Встановлено, що 19.08.2015 р. ОСОБА_10 звернулась до Білгород-Дністровського МРВ ГУ МВС України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, та за її заявою було відкрито кримінальне провадження № 000084.

Суд погоджується з позицією представника позивача, оскільки вбачається, що позивач не знав про існування спірних договорів, не давав згоду на їх укладання, більш того задля укладання договору іпотеки були підроблені підписи іншого співзасновника - ОСОБА_10 у протоколах загальних зборів № 8 та № 10, про що свідчать висновки судово-почеркознавчої експертизи, та з цього приводу позивач звернувся до правоохоронних органів, у зв'язку із чим було порушено кримінальне провадження, а тому пропущений з поважних причин строк позовної давності має бути поновлений.

Встановлено, що на момент укладання договору позики грошових коштів 07.08.2013 р. ОСОБА_7 була директором МКП «Мрія-2», яка діяла від імені МКП «Мрія-2». Проте, згідно заяви представника позивача, у період з серпня 2013 року по березень 2015 року за договором позики від 07.08.2013 р. та 20.09.2013 р. договором про внесення змін №1 за реєстраційним номером 3852 до договору позики грошей від 07.08.2013 р. грошові кошти не надходили, на баланс МКП «Мрія-2» не зараховувались. Згідно листа №1321545 від 01.12.2016 р. ПАТ «Універсал Банк» грошові кошти за договором позики на рахунок МКП «Мрія-2» не надходили. Вказане підтверджується витягом з касової книги підприємства з січня 2013 р. по березень 2015 р..

У відповідності до протоколу № 5 Загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» вирішено прийняти вихід ОСОБА_10 та ОСОБА_7 зі складу Засновників Підприємства та передачу часток у статутному капіталі відповідно до поданих договорів дарування. У зв'язку з даруванням (передачею) на користь ОСОБА_13 часток статутного капіталу прийнято ОСОБА_13 до складу засновників Підприємства. У відповідності до рішення про призначення директора від 17.03.2015 р. ОСОБА_10 призначено на посаду директора МКП «Мрія-2» з 17.03.2015 р. з укладенням контракту строком до 17.03.2020 р.. Згідно наказу №1 про вступ на посаду директора від 17.03.2015 р. ОСОБА_10 приступила до виконання обов'язків директора МКП «Мрія-2» з 17.03.2015 р. на підставі рішення засновника МКП «Мрія-2» - ОСОБА_13.

Матеріали справи містять докази звернення новим засновником МКП «Мрія-2» до начальника Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області із заявою від 20.02.2018 р. про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7. Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2018 р. по справі № 495/1730/2018, зобов'язано посадових осіб Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення ОСОБА_13 від 20.02.2018 р. та розпочати досудове розслідування та повідомити про його початок скаржника.

Згідно статуту малого колективного підприємства «Мрія-2» директор має право одержувати готівку від юридичних, фізичних осіб і населення для придбання товарно-матеріальних цінностей, закупівлі сільгосппродукції, а також для інших цілей, що стосуються діяльності Підприємства.

Фінансово-економічні функції здійснює головний бухгалтер, що по оперативній роботі підлеглий Директору Підприємства, однак підзвітний тільки засновникам підприємства. Головний бухгалтер несе відповідальність за розрахунки, звітність перед державними органами і бюджетом, здійснює контроль за зберіганням і витратою товарно-матеріальних цінностей, коштів, підписує разом з Директором Підприємства розрахунково-прибуткові, банківські, кредитні документи, звіти Підприємства.. Разом з тим, при посвідченні Договору позики грошових коштів приватний нотаріус Чужовська Н.Ю., у порушення положень Статуту МКП «Мрія-2», не перевірила присутність та підпис головного бухгалтера МКП «Мрія-2».

Судом встановлено, що МКП «Мрія-2» не погоджувало вказаний Договір позики грошових коштів, укладений між ОСОБА_4 та колишнім директором підприємства - ОСОБА_7, більш того співзасновнику ОСОБА_10 не було відомо про нього, оскільки грошові кошти за договором позики на рахунок МКП «Мрія-2» не надходили.

Встановлено, що МКП «Мрія-2» не схвалювало оспорюваний правочин, а навпаки, після того, як підприємству стало відомо про підроблення підписів іншого співзасновника МКП «Мрія-2» у протоколах Загальних зборів, звернулось до правоохоронних органів із відповідними заявами про вчинення кримінального правопорушення. Директор ОСОБА_7 діяла всупереч нормам Статуту, не в інтересах підприємства, оскільки грошові кошти не були зараховані на рахунок МКП «Мрія-2». За таких обставин, позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним договору позики між ОСОБА_4, від імені якої діяв ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора ОСОБА_7, посвідчений 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим номером 3038 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог щодо визнання Договору про внесення змін №1, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим №3852, до Договору позики грошей, посвідченого 07.08.2013 р. від 20.09.2013 р, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за №3038, то суд вважає, що вони є похідними вимогами від вимог щодо визнання недійсним договору позики та в разі задоволення основних вимог також підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про визнання Договору іпотеки від 07.08.2013 року недійсним, суд приходить до наступного.

Згідно наданого до матеріалів справи Статуту МКП «Мрія-2», а саме відповідно п. 6.5. право розпоряджатись майном і засобами Підприємства мають загальні збори засновників Підприємства, а також Директор Підприємства за уповноваженням загальних зборів Засновників Підприємства в межах і на умовах, передбачених рішенням загальних зборів Засновників Підприємства чи договором (контрактом).

Задля цього, у відповідності до висновків судово-почеркознавчої експертизи, наявних в матеріалах справи, було підроблено підпис ОСОБА_10 у протоколі № 8 загальних зборів МКП «Мрія-2» та у протоколі № 10 загальних зборів МКП «Мрія-2». 07.10.2017 р. за фактом підроблення підпису від імені ОСОБА_10 в протоколі Загальних Зборів МКП «Мрія-2» було порушено кримінальне провадження № 0004074, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У протоколі №8 загальних зборів МКП «Мрія-2» йдеться саме про нібито схвалення ОСОБА_10 необхідності укладення з ОСОБА_4 договорів позики грошей, іпотечного договору та договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, а також призначення відповідної особи щодо підписання вищевказаних договорів від МКП «Мрія-2», а саме директора МКП «Мрія-2» ОСОБА_7.

Прийнявши до уваги, що згідно статуту ОСОБА_7 не мала права розпоряджатись майном МКП «Мрія-2» без уповноваження загальних зборів Засновників Підприємства в межах і на умовах, передбачених рішенням загальних зборів Засновників Підприємства чи договором (контрактом), враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено факт підроблення підпису іншого співзасновника ОСОБА_10 у протоколі № 8 загальних зборів МКП «Мрія-2» та у протоколі № 10 загальних зборів МКП «Мрія-2», то іпотечний договір є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Більш того, земельна ділянка, на якій розташований предмет Іпотеки знаходиться у постійному користуванні МКП «Мрія-2» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ОД № 27-005, виданим виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради народних депутатів Одеської області 17.04.1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 5, кадастровий номер на яку не присвоювався, що є необхідним при укладенні договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним Договір іпотеки від 07.08.2013 року магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги стосовно визнання недійсним Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 3041 є похідними від позовних вимог про визнання недійсним Договору іпотеки від 07.08.2013 р..

Стосовно вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд приходить до наступного.

05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 5754, відповідно до якого ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_5 купила 1/2 частку магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Встановлено підстави для визнання договорів іпотеки від 07.08.2013 р. магазину змішаної торгівлі, який знаходиться за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, а також Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р. недійсними. Таким чином, право власності на магазин змішаної торгівлі літ. «Б» загальною площею 1171,7 кв. м., який належить МКП «Мрія-2» не перейшло до ОСОБА_4, оскільки право власності за недійсними договорами не виникає. Відповідач ОСОБА_4 не мала право відчужувати магазин ОСОБА_5, а тому договір купівлі-продажу частини магазину також має бути визнаний судом недійсним.

Витребування із володіння ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь МКП «Мрія-2» магазину є наслідком недійсності оспорюваних правочинів, оскільки перебування магазину у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушує права МКП «Мрія-2», оскільки воно вибуло у нього поза його волі, незаконним шляхом, особою, яка не мала право його відчужувати.

Враховуючи усе наведене вище, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову МКП «Мрія-2» про визнання договорів недійсними та витребування майна в повному обсязі (Т. 2, а. с. 47 - 63).

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, до якої приєдналася ОСОБА_4, просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що судом не встановлювалося кому саме належить магазин, в яких частках. Стаття 216 ЦК України не може бути застосована щодо майна, яке відчужене третій особі. Наявність волі власника магазину на його відчуження виключає його витребування. Суд не встановлював чи не є набувач магазину добросовісним набувачем. Визнання недійсним рішення загальних зборів засновників підприємства не є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з третьою особою. Протоколи № 8 та № 10 не були підставою для укладення договору купівлі-продажу. Пропущено строк позовної давності. Не залучено до участі у справі третіми особами приватних нотаріусів. Відносно відповідача ОСОБА_9 не ухвалено жодного рішення.

ОСОБА_6 та його представник - ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

МКП «Мрія-2» у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду. Вказує, що при розгляді справи ОСОБА_6 та його представник не надали жодного заперечення проти позову. ОСОБА_6 не є добросовісним набувачем оскільки він діяв за довіреністю від ОСОБА_15. МКП «Мрія-2» коштів у позику не отримувало. Договори іпотеки та купівлі-продажу не містять такої істотної умови як кадастровий номер земельної ділянки. У зв'язку з не укладенням договору не виникає жодних цивільних прав та обов'язків. Майно вибуло з володіння МКП «Мрія-2» внаслідок злочинних дій ОСОБА_7, колишнього співзасновника та директора МКП «Мрія-2». Підстави для залишення позову по даній справі відсутні, оскільки дійсно у провадженні суду є інша справа між тими ж самими сторонами, але з інших підстав та іншого предмету. Доводи апелянтів щодо визнання недійсним рішень загальних зборів взагалі не стосуються даної справи. Суд правомірно прийняв докази після закінчення підготовчого засідання, оскільки їх не існувало на той час. Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачі не заявляли клопотання про залучення третіми особами приватних нотаріусів. Рішенням суду поновлено грубо порушене право власності МКП «Мрія-2», яке не отримала позику, яку фактично отримала директор ОСОБА_7 та витратила на свої власні потреби, але передала в іпотеку належний підприємству магазин з порушенням істотних умов. Доводи апеляційної скарги зводяться до надуманих процесуальних порушень, які не є підставою для обов'язкового скасування рішення суду.

ОСОБА_10 та ОСОБА_16 - представники МКП «Мрія-2» у судовому засіданні підтримали викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства не відповідає. Погодитися з вищевказаними висновками суду першої інстанції не можна.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним Договору іпотеки від 07.08.2013 р., визнання недійсним договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р., визнання недійсним похідного договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

За правилами, передбаченими ст. ст. 319, 320, 346 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Право власності припиняється у разі, зокрема, відчуження свого майна.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що другий засновник МКП «Мрія-2» - ОСОБА_10 не підписувала протоколи загальних зборів засновників МКП «Мрія-2» № 8 від 02.08.2013 р. та № 10 від 20.09.2010 р., а згідно п. 6.5 наявного у справі Статуту МКП «Мрія-2» (Т. 1, а. с. 76 - 79) право розпорядження майном мають загальні збори засновників, суд першої інстанції дійшов правильного висновкупро обґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним Договору іпотеки від 07.08.2013 р., визнання недійсним договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р., визнання недійсним похідного договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Разом з тим,відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За правилами, передбаченими ст. 261, ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно із ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Пунктами 5.5, 5.6, 6.1 наявного у справі Статуту МКП «Мрія-2» (Т. 1, а. с. 76 - 79) передбачено, що директор підприємства діє в інтересах і від імені підприємства без спеціального доручення і підзвітний у своїй діяльності загальним зборам. Підприємство має право у будь-який момент заслухати його звіт, скасувати його наказ чи рішення.

Директор має право першого підпису і право підписувати банківські розрахунково-касові документи, а також здійснювати інші фінансові операції, що стосуються діяльності підприємства.

Загальні збори засновників підприємства можуть достроково звільнити директора підприємства від його зобов'язань, якщо вважає, що його діяльність завдає шкоди підприємству чи не відповідає положенням цього Статуту.

Звітним періодом діяльності підприємства є квартал.

Уся діяльність підприємства планується, направляється і контролюється загальними зборами засновників підприємства.

Таким чином, колегія судів вважає, що МКП «Мрія-2» стало відомо про укладення договору іпотеки від 07.08.2013 р., договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р. в день їх підписання директором підприємства. З позовом до суду МКП «Мрія-2» звернулося - 10.11.2017 р. (Т. 1, а. с. 2), тобто з пропуском строку позовної давності. Поважні причини пропуску цього строку відсутні.

Відсутність контролю засновників підприємства за діяльністю його директора не є поважною причиною пропуску строку позовної давності.

Колегія суддів також приймає до уваги, що присутня у судовому засіданні ОСОБА_10, яка була одним із засновників підприємства на час укладення спірних договорів, пояснила, що їй стало відомо про укладені договори у січні 2015 р., однак із зверненням до суду не торопилася, оскільки колишній директор підприємства - ОСОБА_7 є її старшою сестрою.

Відповідно до ст. 266 ЦК України за спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Виходячи з вищенаведеного, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, про застосування якої було зроблено заяву у суді першої інстанції (Т. 1, а. с. 225 - 227), необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог МКП «Мрія-2» про: 1) визнання недійсним Договору іпотеки від 07.08.2013 р.; 2) визнання недійсним договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 07.08.2013 р..

У визнанні недійсним договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р., необхідно відмовити, оскільки він є похідним договором від договорів іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

У витребуванні із володіння ОСОБА_5 на користь МКП «Мрія-2» магазину необхідно відмовити, оскільки ці вимоги є похідними від визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину.

Доказів вчинення ОСОБА_7 вчинення злочину на час розгляду справи суду не надано.

Щодо позовних вимог МКП «Мрія-2» до ОСОБА_6 про витребування магазину колегія суддів зазначає наступне.

У матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05.12.2014 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (Т. 1, а. с. 32 - 33). Разом з тим, вимоги про визнання цього договору недійсним МКП «Мрія-2» не заявило. Однак, витребування магазину від ОСОБА_6 на користь МКП «Мрія-2» можливо лише у випадку заявлення та задоволення вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог МКП «Мрія-2» до ОСОБА_6 про витребування магазину необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Щодо позовних вимог МКП «Мрія-2» про визнання недійсним договору позики, укладеного між ОСОБА_4, від імені якої діяв - ОСОБА_6, та МКП «Мрія-2», в особі директора - ОСОБА_7, посвідченого 07.08.2013 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., за реєстровим № 3038, колегія суддів зазначає наступне.

За вказаним договором позики майно МКП «Мрія-2» не відчужувалося, а навпаки директор цього підприємства отримала кошти, про що зазначає позивач у позові.

Пунктом 5.5 вказаного Статуту передбачено, що директор діє в інтересах і від імені Підприємства без спеціального доручення. Має право одержувати готівку від юридичних, фізичних осіб для придбання товарно-матеріальних цінностей закупівлі сільгосппродукції, а також для інших цілей, що стосуються діяльності Підприємства.

Пунктом 6.5 вищезазначеного Статуту МКП «Мрія-2» передбачено, що право розпоряджатися майном і засобами підприємства мають загальні збори засновників підприємства, а також директор підприємства за уповноваженням загальних зборів засновників підприємства в межах і на умовах передбачених рішенням загальних зборів засновників підприємства чи договором (контрактом).

Обмежень щодо укладення договорів, виходячи з суми договору, вказаний статут не містить, на це відсутні посилання у позові.

Таким чином, обмежень для укладення вищевказаного договору позики, за яким кошти повинні були надійти до підприємства, у директора МКП «Мрія-2» не було. Для укладення вказаного договору не обов'язковим було надання рішення загальних зборів засновників підприємства про надання повноважень на це директору підприємства.

Посилання позивача на те, що вказаний договір позики був нотаріально посвідчений без перевірки нотаріусом повноважень директора на підписання договору позики грошей та без присутності та підпису головного бухгалтера МКП «Міря-2» не засновані ні на положеннях вказаного Статуту МКП «Мрія-2», ні на положеннях діючого законодавства.

Крім того, МКП «Мрія-2» в позові вказує, що «…Похідними від неукладеного договору позики грошей від 07.08.2013 р. є Договір іпотеки та Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя…» (Т. 1, а. с. 3, 4-й абзац знизу). Однак, неукладений договір не може бути визнаний недійсним.

Доказів вчинення ОСОБА_7 вчинення злочину на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог МКП «Мрія-2» про визнання недійсним договору позики від 07.08.2013 р. необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлювалося кому саме належить магазин та в яких частках, відсутність підстав для витребування майна, пропущено строк позовної давності, є обґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що визнання недійсним рішення загальних зборів засновників підприємства не є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з третьою особою, протоколи № 8 та № 10 не були підставою для укладення договору купівлі-продажу, не залучено до участі у справі третіми особами приватних нотаріусів, відносно відповідача ОСОБА_7 не ухвалено жодного рішення, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Позовних вимог про визнання недійсним рішення не заявлялось, суд не ухвалював відповідного рішення. Протоколи № 8 від 02.08.2013 р. та № 10 від 20.09.2013 р. були надані при укладенні договору іпотеки та договору про внесення змін до нього, а договір купівлі продажу магазину був укладений після звернення стягнення на предмет іпотеки. Не залучення до участі у справі третіми особами приватних нотаріусів не впливає на результати розгляду даної справи. При подані позову тільки позивач визначає відповідача, підстави позову та предмет позову.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_6 є частково обґрунтованою, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги може скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені при їх невідповідності обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про повну відмову в задоволенні позову за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, до якої приєдналася ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2018 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову приватного малого підприємства «Мрія-2» до ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білгород-Дністровська міська рада, про визнання договорів недійсними та витребування майна - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 26 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова