Справа № 521/4941/18
Провадження № 2/521/2667/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

при секретарі Власової В.В.

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування з чужого незаконного володіння автомобіля, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов MMBJNKB408D047383, свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу (техпаспорт) та ключів від автомобіля, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала наступним.

Позивач зазначила, що вона є власником автомобілю, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов MMBJNKB408D047383, який вона придбала за гроші, отримані нею за Договором споживчого кредиту та застави транспортного засобу

№ 0, укладеного 10.04.2008 року з АКІБ «Укрсіббанк».

Як вказує позивач, вона тимчасово дозволила чоловіку своєї доньки ОСОБА_2 користуватися зазначеним автомобілем, передала йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) та ключі. Ніяких довіреностей ні на керування, ні на розпорядження транспортним засобом не надавала, вважала, що автомобіль буде повернуто за її вимогою.

Однак, з того часу обставини змінились, шлюб між донькою позивачки та ОСОБА_2 розірваний, і позивач має намір користуватися своїм власним автомобілем самостійно.

У звязку з чим, 23.05.2017 р. позивач направила відповідачу лист - вимогу про повернення автомобіля та неодноразово зверталася до ОСОБА_2 усно з такою самою вимогою, але до теперішнього часу автомобіль, ключі та технічний паспорт позивачу не повернуто.

На підставі вищевикладеного, позивач просила суд витребувати від ОСОБА_2 на свою користь автомобіль, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов MMBJNKB408D047383, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу (техпаспорт) та ключі від автомобіля і судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили в задоволенні позову відмовити.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають в повному обсязі з огляду на наступне.

На думку відповідача, позивач безпідставно та невірно обравши спосіб захисту звернувшись до Малиновського районного суду м. Одеси, при цьому не надаючи доказів, що її автомобіль знаходиться у відповідача, також зі змісту позовних вимог, позивач звернулася до суду з віндикаційним позовом, без належних на те правових підстав.

Відповідач вважає, що в матеріалах цивільної справи взагалі відсутні докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, оскільки позивач не надає до суду докази перебування у нього її автомобіля, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.(а.с.22-25)

Також, відповідач у судовому засіданні пояснив, що два роки назад, коли він розлучився з дружиною, то теща і дружина забирали з квартири речі, коли дружина переїздила проживати до іншого місця.

Тоді вони з тещею з його квартири забрали ключі і документи від автомобілю, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску. З тих пір він не знає, де знаходиться спірний автомобіль.

Суд, оцінивши доводи позивача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником автомобіля, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов MMBJNKB408D047383, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру № 5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №3/15/5142-680 від 06.03.2018 р.(а.с. 4)

23.05.2017 р. позивач направила відповідачу лист - вимогу про повернення автомобіля, та неодноразово зверталася до ОСОБА_2 усно з такою самою вимогою, але до теперішнього часу автомобіль, ключі та технічний паспорт позивачу не повернуто.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В позовній заяві позивач зазначила, що вона ніяких довіреностей ні на керування, ні на розпорядження транспортним засобом, не надавала.

Проте, позивачем було долучено до справи ОСОБА_5 з Єдиного реєстру довіреностей, згідно якого вона надавала довіреність 10.09.2010 року відповідачу на тимчасовий талон для експлуатації транспортного засобу автомобіля вантажного, серійний номер MMBJNKB408D047383, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1. (а.с. 30)

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, позивачем не надано доказів щодо знаходження автомобілю, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1 у відповідача та, що він ним користується.

Віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до володіючого не власника про витребування та повернення майна, при якому позивач повинен доказати факт існування права власності, та де незаконне володіння - це володіння без відповідної правової підстави.

Доказів, того, що позивач зверталася до правоохоронних органів з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом відповідачем, до суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_5, зазначив, що він півтора роки назад розлучився з позивачкою. Відповідач ОСОБА_6 був їх зятем. Автомобіль марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, був придбаний вскладчину: їх сім'єю, а також у ОСОБА_2 до цього, була автомашина, він її продав, а гроші за проданий автомобіль він також вклав в куплений автомобіль, який оформили в кредит на позивачку. Їдили на купленому автомобілі: він і ОСОБА_2.

Після розлучення з дружиною, він проживає окремо, останній раз він бачив ОСОБА_2 за кермом спірного автомобілю приблизно два роки тому.

Також, свідок пояснив, що йому не відомо де наразі знаходиться спірний автомобіль, коли він останній раз спілкувався з відповідачем, той нічого про спірний автомобіль йому не говорив.

Особу свідка ОСОБА_5 підтверджено його паспортом.

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що він працює з позивачкою, є її водієм з 2007 року, з того ж часу знає відповідача. На запитання: на якій підставі відповідач користувався автомобілем, той відповів, що йому відомо, що відповідачу транспортний засіб потрібен був для роботи.

Також, свідок вказав, що раніше бачив відповідача за кермом, спілкувалися з ним, коли той возив дітей до школи. Останній раз бачив відповідача за кермом автомобіля, марки MITSUBISI два з половиною роки тому, з того часу, як відповідач розлучився з донькою позивачки, свідок не бачив спірного автомобілю.

На думку свідка, відповідач заховав автомобіль та не бажає його віддавати.

Особу свідка ОСОБА_7 підтверджено його паспортом.

Також, в судовому засіданні була допитана в якості свідка донька позивачки ОСОБА_8, яка зазначила, що вона є дочкою позивачки. З відповідачем вона наразі розлучена. автомобіль, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, був куплений її батьками, коли вони проживали з відповідачем однією сім'єю. Де знаходиться наразі вказаний автомобіль, їй невідомо, але у відповідача залишався техніний паспорт на вказаний автомобіль.

Свідок ОСОБА_8, зазначила, що у них з відповідачем не дружні стосунки, вони спілкуються виключно, щодо дітей. Старший син проживає разом з відповідачем, йому 14 років. Свідок вказала, що син говорить про те, що автомобіля у батька не бачив, зараз відповідач їздить на іншій машині.

Особу свідка ОСОБА_8 підтверджено її паспортом.

Таким чином, з наданих показань свідків, вбачається, що автомобіль, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1 останнім часом не знаходиться в користуванні відповідача.

До правоохоронних органів позивачка не зверталася з заявою щодо пошуку автомобілю, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи судами, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України, передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Будь-яких доказів про укладення між сторонами правочинів на передачу майна позивачаем (зберігання, оренду або інші), відповідачу, до суду надано не було.

Долучено лише фотокартки, на яких зображений відповідач разом з дитиною та автомобіль. (а.с.32-35)

Проте, коли були виготовлено вищевказані фото, з матеріалів справи не вбачається.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд, з огляду на зібрані у справі докази, приходить до висновку щодо не доведення позивачем своїх позовних вимог до відповідача, а тому, жодних правових підстав для задоволення позову не має.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування від ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_9, РНОКПП НОМЕР_3, автомобілю, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов MMBJNKB408D047383, свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу (техпаспорт) та ключів від автомобіля, марки MITSUBISI L-200 2008 р. випуску, державний номер НОМЕР_1,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено, в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 грудня 2018 року.

Суддя: Н.В. Мирончук