Ухвала

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 158/2229/16-ц

провадження № 61-19420св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2017 року у складі судді Костюкевича О. К. та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Грушицького А. І., Киці С. І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 17 листопада 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька ОСОБА_6. Сімейне життя не склалося, відповідач перестав цікавитися сім'єю, подружні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально. За час перебування у шлюбі ними придбано комп'ютерну та побутову техніку, а також автомобіль «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1, загальною вартістю 119 248,00 грн.

Враховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 17 листопада 2009 року та поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, а саме: визнати за нею право особистої власності на фотоапарат «Samsung», комп'ютер «Acer» (системний блок, монітор, клавіатура, комп'ютерна мишка), принтер-сканер-ксерокс «Canon», електричну м'ясорубку та визнати за ОСОБА_5 право особистої власності на комп'ютерний планшет «Lenovo», ноутбук «Lenovo», плазмовий телевізор «Sony», електричну швейну машинку, електричний вентилятор, електричну лампу від комарів, морозильну камеру «Snaige», масляний обігрівач. Стягнути з ОСОБА_5 на її користь різницю вартості спільного майна подружжя, з врахуванням відчуженого автомобіля «Fiat Doblo», 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, у сумі 44 500,00 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2017 рокупозов задоволено частково. Розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 17 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області актовий запис № 170, після розірвання шлюбу позивачу залишено шлюбне прізвище ОСОБА_5.

Виділено у власність ОСОБА_4 фотоапарат «Samsung» вартістю 2 000,00 грн, комп'ютер вартістю 5 000,00 грн, принтер-сканер-ксерокс вартістю 1 000,00 грн, електричну м'ясорубку вартістю 1 500,00 грн, а всього на загальну вартість 9 500,00 грн.

Виділено у власність ОСОБА_5 комп'ютерний планшет вартістю 5 000,00 грн, ноутбук вартістю 4 000,00 грн, плазмовий телевізор вартістю 6 000,00 грн, електричну швейну машинку вартістю 2 500,00 грн, електричний вентилятор вартістю 500,00 грн, електричну лампу вартістю 500,00 грн, морозильну камеру вартістю 4 500,00 грн, масляний електрообігрівач вартістю 800,00 грн, а всього на загальну вартість 24 200,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю вартості майна у праві спільної сумісної власності в сумі 7 350,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе, а тому суд визнав за можливе шлюб розірвати. Обсяг наведеного позивачем спільного майна в частині побутової та комп'ютерної техніки не заперечувався відповідачем і сторони досягли домовленості щодо його поділу. Відмовляючи у стягненні половини вартості реалізованого автомобіля суд виходив із того, що зазначене майно відчужене під час шлюбу за взаємною згодою сторін, відповідач сплатив позивачу половину вартості автомобіля, отриманої за договором купівлі-продажу, та визнав, що зазначений договір укладений в інтересах сім'ї.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилено, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про поділ спільного майна подружжя залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про поділ спільного майна подружжя, апеляційний суд виходив із того, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що відповідач не повернув їй половину вартості відчуженого автомобіля, тобто суд погодився із тим, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля укладений в інтересах сім'ї та відповідач повернув позивачу половину суми вартості автомобіля, отриманої за договором.

У травні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позову про поділ майна та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля укладений відповідачем без її згоди, кошти отримані від продажу автомобіля їй не передавалися, тобто суди відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення на її користь половини вартості автомобіля дійшли неправильного висновку, що договір купівлі-продажу вчинений в інтересах сім'ї та за взаємною згодою. Суди не взяли до уваги пояснення про те, що на її утриманні перебуває хвора малолітня дитина, яка внаслідок хвороби позбавлена можливості самостійно рухатися, харчуватися і потребує постійного догляду, а тому вона, з огляду на те, що автомобіль полегшив би транспортування дитини, не могла погодитися на його продаж.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик