Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представників

позивача ОСОБА_1Я

3-ї особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 3-я особа - комунальне підприємство "Лисичанська житлово-експлуатаційна контора №1", Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок затоплення квартири в розмірі 44115,35 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., судовий збір - 1102,40 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 2500 грн., та витрати на проведення експертизи в розмірі 2000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 з 13.02.1987. Квартира перебуває на балансовому обліку в КП «ЛЖЕК № 2». Наймачем квартири АДРЕСА_2, яка розташована над квартирою позивачки є ОСОБА_4, з вини якої затопило квартиру позивача. 12 січня 2015 року комісією у складі начальника ділянки КП ЛЖЕК № 1 ОСОБА_5, майстра ділянки ВДО КП ЛЖЕК № 1 ОСОБА_6 складено акт про огляд технічного стану квартири позивачки після затоплення, затверджений начальником КП ЛЖЕК № 1. При комісійному обстеженні було встановлено сліди залиття квартири. Причиною затоплення стало порив приладу опалення в квартирі відповідача. Згідно оцінки, проведеної 30.09.2016 ТОВ Агентства по нерухомості «Дісконт», вартість затрат для відновлення пошкоджень, спричинених внаслідок залиття водою приміщення становить 44115,35 грн. За виклик оцінювача та визначення нанесених збитків позивач понесла додаткові витрати в розмірі 2000 грн. Крім матеріальної шкоди, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, повязаних з ушкодженням власності та погіршенні стану здоровя та яку позивач оціню є в 10000 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду дала пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Відповідач позовні вимоги не визнала, просив суд у задоволенні позову відмовити, оскілки залиття сталося не з її вини, а у результаті протиправних дій позивача, яка самовільно замінила систему опалення.

Представник 3-ї особи, КП «ЛЖЕК № 1», в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню.

Представник 3-ї особи, КП «Лисичанськтепломережа», в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_3.

Наймачем квартири АДРЕСА_4, яка розташована над квартирою позивача, є відповідач, з вини якої 10 січня 2015 року внаслідок пориву приладу опалення в квартирі АДРЕСА_5 була затоплена квартира позивача.

Актом від 12 січня 2015 р., складеним комісією у складі: начальника дільниці КП «ЛЖЕК № 1» ОСОБА_5, майстра дільниці ВДО ОСОБА_7 в присутності власника квартири АДРЕСА_6 огляд технічного стану квартири після затоплення та встановлено обсяг пошкодженого майна внаслідок затоплення.

Згідно оцінки, проведеної 30.09.2016 ТОВ Агентство з нерухомості «Дисконт», вартість шкоди внаслідок затоплення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 складає 44115 грн. з урахуванням ПДВ..

Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

І. Щодо позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.22 ч.1 п.1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними… діями чи бездіяльністю… майну фізичної… особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.7 ч.2 п.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобовязаний забезпечити своєчасну підготовку обєктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період.

На підставі ст.177 ч.1 ЖК УРСР громадяни зобовязані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до обєктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в підїздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п.7 затверджених постанвою КМУ №572 від 08.10.1992 р. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний використровувати приіщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Пошкодження майна позивача у результаті залиття квартири підтверджується актом комісійного обстеження, фотографіями, висновком про вартість збитку внаслідок затоплення квартири.

Визначаючи розмір підлягаючої стягненню матеріальної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу пошкоджень, однак, з урахуванням принципів розумності та справедливості, того, що відповідачем є пенсіонером та людиною з розладами здоровя, отримує мінімальну пенсію, керуючись ст.1193 ч.4 ЦК України, стягує з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 20000 грн.

ІІ. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки у судовому засіданні встановлена вина відповідача у затоплені квартири позивача, тому на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода.

Визначаючи розмір підлягаючої стягненню моральної шкоди, суд виходить з характеру пошкоджень, однак, з урахуванням принципів розумності та справедливості, того, що відповідачем є пенсіонером та людиною з розладами здоровя, стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

ІІІ. Витрати на оцінку шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України, суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обовязок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Оскільки позовні вимоги про стягнення витрат за оцінку шкоди, заявлені позивачем в розмірі 2000 грн., не є судовими та надавались не на вимогу суду, - вони стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

ІV. Витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи, що позивачем не наданий розрахунок обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витраченого часу на певні процесуальні дії адвоката, детальний опис робіт (надання послуг) адвокатом, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

V. Судові витрати.

Судовий збір у розмірі 1102,40 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою; АДРЕСА_8, до ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою; АДРЕСА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн., моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі пятсот) грн., судовий збір у розмірі 1102 (тисячу сто дві) грн. 40 коп., а всього 23102 (двадцять три тисячі сто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Лисичанський міський суд протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення 06 грудня 2018 р.

Суддя: