ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3970/18 Справа № 205/2535/17 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання недійсними електронних торгів та позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2, третя особа: ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсними електронних торгів.

14 лютого 2018 року до суду надійшов позов від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2, третя особа: ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року зазначені позовні заяви було залишено без розгляду з тих підстав, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повторно не з'явився до суду без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Залишаючи позовні заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їхні представники не з'являються в судове засідання на протязі тривалого часу, а саме з'явилися у судові засідання призначені на 05 квітня 2018 року, 30 травня 2018 року, 27 серпня 2018 року та 18 жовтня 2018 року, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Проте з даним висновком колегія суддів не може погодитись.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалі справи вбачається, що ОСОБА_1 та її представник звертались до суду з заявами про відкладення судового засідання у зв'язку з неможливістю прибуття на зазначену дату. Проте вирішуючи питання про залишення позовів без розгляду судом першої інстанції не було досліджено причини неявки позивачів, оскільки зазначені ними причини у своїх заявах не були визнані в судовому порядку неповажними, що суперечить вищевказаній нормі закону. Користуючись своїми процесуальними правами позивачі завчасно повідомляли суд про неможливість з'явитись до призначених судових засідань, що виключає можливість застосування ст.257 ЦПК України у даному випадку.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Зважаючи на зазначені обставини, районний суд, вирішуючи питання про залишення позовних заяв без розгляду, повинен був перевірити всі підстави неявки позивачів та їх представників до судового засідання, оскільки вони мають суттєве значення для даного вирішення питання.

Надто суворе тлумачення процесуальних норм може позбавити заявника права доступу до суду. Формальне обмеження процесуальних прав учасників процесу щодо клопотань про відкладення розгляду справи завдає шкоди суті права доступу на справедливий судовий розгляд справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров