Провадження № 2/200/4277/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«14» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Масенка Г.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» доЗаспенка ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2017 року позивач ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову вказав, що 12.01.2016 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № 22, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 1000 грн. Відповідно до п.3.1 договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 600 грн., у строк до 10.02.2016 року. 06 лютого 2016 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом у розмірі 520 грн. та пролонгував договір до 07.03.2016 року, зобовязавшись повернути кредит з відсотками у розмірі 1600 грн. Більше відповідач до позивача не зявився, на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно п.4.4 договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Сума пені, нарахована позивачу, з 08.03.2016 по 05.10.2017 року становить 11540.00 грн. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею, враховуючи часткову сплату процентів за договором, станом на 05.10.2017 року становить 1000 грн. + 1120 грн. + 11540,00 грн. 520 грн. = 13140 грн.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13140грн. Покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 01 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, та призначено до розгляду по суті в судове засідання на 17 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 рокувизначено здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 18 червня 2018 року. Встановлено відповідачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не надав, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до укладеного договору, оформленого у вигляді Заяви-анкети для отримання кредиту від 12.01.2016 року ОСОБА_2 Володимировичотримав кредит у розмірі1000,00 грн. на особисті потреби, строком на 30 днів до 10.02.2016 року, та сплатою процентів у розмірі 600 грн. з розрахунку 2% за кожний день користування кредитом.

Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що він ознайомлений з Умовами надання та обслуговування кредитів, що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua.

Таким чином, приукладаннi Договору стороникерувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдноцiєїстаттi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленiоднiєюiзсторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заява відповідача підтверджує той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ТОВ«Служба миттєвого кредитування».

Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту позивача, відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Факт видачі відповідачу кредиту підтверджується копією видаткового касового ордеру від 12 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що 06 лютого 2016 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом у розмірі 520 грн.

Відповідно до п.2.3.1 Умов надання та обслуговування кредитів, клієнт має право звернутися до Товариства з пропозицією (офертою) про продовження строку користування кредитом не пізніше дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції (оферти) клієнта про продовження строку користування кредитом є погашення клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту способом, зазначеним в п.3.1.1.2 цих Умов. Акцептом Товариства пропозиції (оферти) клієнта про продовження строку користування кредитом є відсутність вимоги Товариства про погашення кредиту в дату повернення кредиту.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що строк дії кредитного договору був продовжений до 06.03.2016 року.

Позивач стверджує, що відповідач не повернув суму кредиту та не сплатив нараховані за кредитом відсотки, що підтверджує наданим розрахунком заборгованості.

Відповідач не надав заперечень чи спростувань з цього приводу, а також не надав доказів того, що сума кредиту та відсотків ним була сплачена повністю чи частково.

З урахуванням зазначеного, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо наявності у відповідача суми боргу за тілом кредиту 1000 грн., та процентів у розмірі 600 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання;3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до умов кредитного договору, при виникненні заборгованості відповідач зобовязався сплатити неустойку у розмірі 2% у порядку, що передбачений розділом 4 Умов.

Відповідно по п.4.3Умов надання та обслуговування кредитів, за порушення строків повернення кредиту клієнт зобовязується сплачувати Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в Анкеті-заяві за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений в п.4.4. Умов.

Згідно наданого розрахунку, позивач нарахував суму пені за період з 07.03.2016 року по 05.10.2017 року, тобто за 577 днів, виходячи із суми 2%, або 20 грн. за кожен день простроченого платежу.

Таким чином, вимоги про стягнення пені також є обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд звертає увагу, що розмір збитків за основним зобовязанням становить 1600 грн., в той час як нарахована сума пені становить 11540 грн., що значно перевищує розмір збитків, в звязку з чим суд вважає за доцільне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до 5000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (18.11.1950р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування»(код 38839217) 1000,00 грн. основного боргу, 600,00 грн. проценти за договором, 5000,00 пені, а всього 6600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (код 38839217) судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску