Справа № 703/142/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, звернулася до суду з позовом та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3А, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року розгляд справи призначено в загальному позовному провадженні за клопотанням відповідача.

07 листопада 2018 року позивач надіслала до суду уточнену позовну заяву в якій просила стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частині його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до настання дітьми повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач надав суду заперечення в якому зазначив, що після припинення проживання та ведення спільного господарства з ОСОБА_5 він домовився із нею про сплату аліментів в розмірі 300 гривень в місяць. Враховуючи повну відповідальність про піклування дітей постійно пересилав кошти на їх утримання на карту Ощадбанку ОСОБА_1, але з незрозумілих підстав позивач останнім часом відмовлялася від їх прийняття. В подальшому подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, але просив суд врахувати, що син ОСОБА_6 проживав разом з ним та знаходився на його утриманні з березня по вересень 2018 року, про що надав суду акт обстеження житлово-побутових умов.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із свідоцтва про одруження серії І-СР № 040147 виданого 03 червня 2000 року Березняківською сільською радою Смілянського району Черкаської області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2000 року (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №156593 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 059927 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Як вбачається із довідки квартального комітету № 19 від 14 січня 2018 року № 118954 ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з нею зареєстровані та проживають син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Відтак задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доводів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоровя, які б унеможливлювали ним сплату аліментів суду не подав, за таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку про можливість їх сплати останнім.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей в заявленому нею розмірі підлягають до задоволення з врахуванням визнання позову відповідачем.

Як передбачено ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року), ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, ст.ст. 18, 79, 80, 84, 180-182, 183 СК України, ст.ст. 82, 141, 206, 247, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 430 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, а жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителька м. Сміла, пров. Амурський, 21, Черкаська область, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 січня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, а жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителька м. Сміла, пров. Амурський, 21, Черкаська область, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 січня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5, а жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителька м. Сміла, пров. Амурський, 21, Черкаська область, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, а житель ІНФОРМАЦІЯ_6.

Головуючий О.П.Опалинська