Справа № 580/1419/18
Номер провадження 2/580/563/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря - Радковської О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання права власності не нерухоме майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення виконавчого комітету Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області за номером 35 від 22.06.2005 року йому було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 31,00 м х 18,00 м по АДРЕСА_1, на підставі якого нею і був у 2005 році збудований гараж. Під час проведення будівельних робіт нею були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. З початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо побудови та розташування вже збудованого гаража не надходило.

При зверненні до виконкому сільради щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за вищевказаною адресою для гаражного будівництва з метою введення цієї будівлі до експлуатації та відповідно оформлення права власності на неї позивачка отримала відмову через відсутність генерального плану забудови населеного пункту.

Тому ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на гараж, розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, в наданій суду заяві підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязіі теж просив розглянути справу у його відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспорту, картки (а.с. 5-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Жадькове Лебединського району Сумської області, зареєстрована по АДРЕСА_2, і/н НОМЕР_1.

З договору, витягу, державних актів, технічного паспорту (а.с. 7-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка є власницею домоволодіння та земельних ділянок площею 0,0248 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,1622 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1.

З рішення (а.с. 14), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 22.06.2005 року рішенням виконкому Штепівської сільради було надано дозвіл ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 31 м на 18 м по АДРЕСА_1.

З технічного паспорту, довідки (а.с. 15-18), досліджених в судовому засіданні вбачається, що за архівними інвентаризаційними документами КП «БТІ виконкому Лебединської міської ради» гараж по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Його вартість станом на 20.06.2017 року становить 117 724 грн. 00 коп.

На земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходяться такі будівлі та споруди: гараж цегляний літ. «Б» 2005 року побудови загальною площею 541,6 кв.м., 25% зносу. Житловий будинок дерев?яний літ. «А» знесено за ветхістю.

З рішення (а.с. 19), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 19.10.2017 року рішенням виконкому Штепівської сільради позивачці було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_3.

З заяви (а.с. 20), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що з боку сусідів претензій до позивачки щодо будівництва гаража немає.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області за номером 35 від 22.06.2005 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 31,00 м х 18,00 м по АДРЕСА_1, на підставі якого нею і був у 2005 році збудований гараж. Під час проведення будівельних робіт нею були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. З початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо побудови та розташування вже збудованого гаража не надходило.

При зверненні до виконкому сільради щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за вищевказаною адресою для гаражного будівництва з метою введення цієї будівлі до експлуатації та відповідно оформлення права власності на неї позивачка отримала відмову через відсутність генерального плану забудови населеного пункту.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачкою було доведено, що вона є власником гаражу цегляного літ. «Б», 2005 року побудови, загальною площею 541,6 кв.м., вартістю 117 724 грн. 00 коп., що розташований по АДРЕСА_1, а відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, що й підтверджується письмовими доказами.

Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-5, 12, 76-80, 200, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316-317, 321, 328, 331, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання права власності не нерухоме майно задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с. Жадькове Лебединського району Сумської області, зареєстрованою по АДРЕСА_2, і/н НОМЕР_1, право власності на гараж цегляний літ. «Б», 2005 року побудови, загальною площею 541,6 кв.м., вартістю 117 724 грн. 00 коп., що розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя Стеценко В. А.