Справа № 308/8623/17
28 грудня 2018 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),
суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,
розглянувши клопотання прокуратури Закарпатської області про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення із службового житла без надання іншого жилого приміщення і зняття із реєстрації місця проживання, -
01 серпня 2018 р. до апеляційного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокуратури Закарпатської області про повернення судового збору.
Заявник просив суд ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з відповідачів на свою користь 4 000 грн. у відшкодування судового збору, сплаченого при подачі до суду позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним судом вимогам.
На обґрунтування клопотання указав, що у вересні 2017 р. керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення із службового житла без надання іншого жилого приміщення і зняття із реєстрації місця проживання. При пред'явленні цього позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 200 грн. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.02.2018 р. у задоволенні вказаного позову було відмовлено.
Прокуратурою Закарпатської області було оскаржено це рішення до апеляційного суду Закарпатської області та сплачено судовий збір у розмірі 4 800 грн.
Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 р. апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області задоволено частково, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09.02.2018 р. скасовано та постановлено нове, яким позов Ужгородської місцевої прокуратури задоволено частково, а саме: в частині позовних вимог щодо виселення відповідачів із службового житла без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Указує, що в силу приписів ст.382 ЦПК України апеляційним судом має бути стягнуто з відповідачів на користь позивача 4 000 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
У зв'язку з цим позивачем і було подано клопотання про постановлення додаткової постанови з цього питання.
У задоволенні клопотання прокуратури Закарпатської області про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат належить відмовити із таких мотивів.
Статтею 270 ЦПК України передбачений порядок і підстави для ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.ч.3,5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно з п/п. «в» п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 р. (том№2 а.с.112-117) постанову апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 року скасовано, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року залишено в силі.
Отже, Ужгородській місцевій прокуратурі Закарпатської області було відмовлено в задоволенні позовних вимог, а в силу припису п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача, відтак і підстав для ухвалення додаткової постанови через скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду Закарпатської області від 31 травня 2018 р. немає.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 382 ЦПК України, -
1.У задоволенні клопотання прокуратури Закарпатської області про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у справі за позовом Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про виселення із службового житла без надання іншого жилого приміщення і зняття із реєстрації місця проживання відмовити.
2.Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
3.Повне судове рішення складено 28 грудня 2018 р.
Судді: