Постанова

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 195/540/16-ц

провадження № 61-11305св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Коман»,

представник позивача - Бурянський Андрій Вікторович,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Коман» на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року в складі судді

ОСОБА_7 та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 15 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Пономарь З. М., Повєткіна В. В.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Коман» (далі - ПСП «Агрофірма «Коман») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про витребування майна.

Позовна заява мотивована тим, що 15 вересня 2015 року відповідач взяв на зберігання у ПСП «Агрофірма «Коман» майно, а саме зерно пшениці в кількості 3 825,00 кг. 28 березня 2016 року позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою про повернення, протягом семи днів з моменту пред'явлення даного повідомлення-вимоги, взятого 15 вересня 2015 року майна - зерна пшениці в кількості 3 825,00 кг на зберігання, проте на час звернення з позовом до суду, вказана вимога відповідачем не виконана.

З урахуванням викладеного, ПСП «Агрофірма «Коман» просило суд витребувати із чужого незаконного володіння відповідача на його користь зерно пшениці в кількості 3 825,00 кг.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області

від 31 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними.

У грудні 2016 року ПСП «Агрофірма «Коман» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною третьою статті 10 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають буди підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 59 ЦПК України).

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, враховуючи те, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів належності зерна позивачу та існування факту його передачі на зберігання відповідачу, дійшов правильного висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Коман» залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська