Справа № 750/5394/18 Провадження № 22-ц/795/974/2018 Головуючий у I інстанції - Логвіна Т. В. Доповідач - Лакіза Г.П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Позняк О.М.,

за участі: представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова в складі судді Логвіної Т.В. від 19 червня 2018 року в справі за поданням старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції Артеменко Анастасії Петрівни про оголошення розшуку ОСОБА_1,

- заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк",

У С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції Артеменко А.П. звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника - ОСОБА_1.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2018 року подання задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушення процесуальних норм.

ОСОБА_1 зазначає, що її не було повідомлено про судове засідання, що є порушенням ч.2 ст.8 та ч.2 ст.12 ЦПК України.

Також ОСОБА_1 вказує, що обов'язковою умовою для оголошення людини у розшук є отримання судом достовірних, допустимих та належних доказів щодо факту невідомого місця проживання такої особи. В оскаржуваній ухвалі суду не зазначено номер виконавчого провадження, не зазначено, коли воно було відкрите, чи є докази направлення та вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів про вчинення виконавчих дій, які дії були вчинені державним виконавцем для того, щоб зв'язатися з боржником, їх ефективність та інші вичерпні дії виконавця та передумови для оголошення розшуку боржника. Відповідно до ч.2 ст. 438 ЦПК України, суд мав право витребувати ці документи від виконавця, але цього не зробив. В ухвалі суду є лише посилання на акт державного виконавця невідомо від якої дати, що ставить під сумнів допустимість та належність такого доказу для встановлення факту невідомого місця проживання боржника.

ОСОБА_1 стверджує, що вона проживає за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1, разом з матір'ю та двома доньками у квартирі, що належить її сім'ї (її частка цієї квартири була реалізована виконавчою службою в рахунок погашення боргу), займається вихованням неповнолітньої дочки та справами родини. Вона не переховується від виконавчої служби.

Зазначає також, що їй відомо про існування лише двох виконавчих проваджень, відкритих відносно неї Центральним ВДВС - про стягнення заборгованості на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за двома виконавчими листами, виданими Дніпровським районним судом м. Києва. Про ці виконавчі провадження зазначено і в Єдиному реєстрі боржників. По цим виконавчим провадженням вона сплачує грошові кошти частинами в межах її можливостей та доходів, ведуться переговори зі стягувачем стосовно реструктуризації боргу.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, зважаючи на таке.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Порядок розгляду судом такого подання встановлений статтею 438 ЦПК України, якою, зокрема, передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції зазначив, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігів знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу, а саме: виконавчий лист №2/2506/2900/11 від 24.11.2011, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" боргу у сумі 201776,47 грн. В ході виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає, про що складено акт державного виконавця. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що місце проживання боржника невідомо, а тому його слід оголосити у розшук.

Апеляційний суд вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

До подання про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 державним виконавцем додано лише копію виконавчого листа №2/2506/2900/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 24.11.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором №Ск-262-003678/5-2008 від 08.05.2008 в розмірі 201776,47 грн. (а.с.5) та копію акту державного виконавця від 08.05.2018, складеного старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігів Артеменко А.П. при примусовому виконанні виконавчого документа ВП №50718903 про стягнення з ОСОБА_1 боргів, в якому зазначено, що "при неодноразовому виході за адресою АДРЕСА_1, двері квартири ніхто не відчинив. На виклики боржник не з'являється. Встановити місце проживання боржника не виявилося можливим." (а.с.3). Інших документів до подання додано не було.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд визнав встановленими, для встановлення обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, не доведеності належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 438 ЦПК України, суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Проте, судом першої інстанції цього зроблено не було, незважаючи на відсутність належних та допустимих доказів на обгрунтування подання державного виконавця про оголошення розшуку боржника..

Зокрема, судом першої інстанції не перевірена наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, без чого неможливо встановити, чи перебуває на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігів виконавчий лист №2/2506/2900/11 від 24.11.2011, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" боргу у сумі 201776,47 грн.; з якого часу здійснюється його примусове виконання, чи направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику у встановленому законом порядку, які дії вживались державним виконавцем для отримання відомостей про місце проживання/перебування боржника (зокрема, чи наявні інші акти державного виконавця, складені при виході за адресою зареєстрованого місця проживання боржника тощо).

Висновок суду першої інстанції про те, що місце проживання боржника невідомо, оскільки боржник за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає, є необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи.

Так, в акті, складеному 08.05.2018 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігів Артеменко А.П. (а.с.3) зазначено, що встановити місце проживання боржника не виявилося можливим, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Отже, державним виконавцем факт не проживання боржника за цією адресою не встановлено.

В цьому акті вказано номер виконавчого документа - ВП №50718903, проте не вказано, що акт державного виконавця складений при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2506/2900/11. З наявних матеріалів справи неможливо встановити, що це номер виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2900/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 24.11.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" боргу у сумі 201776,47 грн.

Крім того, суд першої інстанції не перевірив, чи відповідає вказаний акт, складений 08.05.2018 старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігів Артеменко А.П. (а.с.3), вимогам п.5.36. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом МЮ України від 25.12.2008 № 2274/5, згідно з яким, зокрема, акт - це документ, складений кількома особами, що підтверджує певні встановлені факти або події, а також вимогам п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстрованого в МЮ України 2 квітня 2012 за № 489/20802) щодо відомостей, які вносяться до акта.

Апеляційним судом з'ясовано, що в порушення вимог п.5.36. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень,, вказаний акт складений старшим державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігів Артеменко А.П. одноособово (а.с.3), та що вказаний акт не підтверджує факт не проживання боржника за зареєстрованим місцем проживання.

Зважаючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2018 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні подання державного виконавця про оголошення розшуку ОСОБА_1.

Керуючись статтями 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1, п.п.1.4, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2018 року скасувати.

В задоволенні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції Артеменко Анастасії Петрівни про оголошення розшуку ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2018 року.

Головуючий:Судді: