Справа № 234/8072/17
Провадження № 2/234/143/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.,

при секретарі Кісточка І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Краматорського нотаріального округу Соловйова С.С. про визнання заповіту недійсним,-

Обставини справи :

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання заповіту недійсним, свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є племінницею дружини ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Його дружина ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті тітки вона піклувалась ОСОБА_4, у неї була домовленість з його сином ОСОБА_6, що вона доглядає батька, бо він сам мешкає за межами України та не може піклуватись та відвідувати батька. 1 серпня 2013 року ОСОБА_4 зробив заповіт на неї, яким заповів все майно, в тому числі квартиру за адресою АДРЕСА_1. останнім часом ОСОБА_4 дуже хворів, вона купувала йому ліки та доглядала за ним. З початку березня 2014 року в квартирі стала з'являтись невідома жінка, котра ні їй ні родичам ОСОБА_4 та і йому самому знайома не була. Після появи цієї жінки ОСОБА_4 став себе дуже дивно вести, а потім 14 березня 2014 року раптово одружився з нею, а 24 березня 2014 року зробив заповіт на ОСОБА_2. Вона вважає, що ОСОБА_4 на час написання заповіту 24 березня 2015 року, не усвідомлював своїх дій, в зв?язку з чим просить суд визнати заповіт укладений ОСОБА_4 24 березня 2014 року недійсним.

В судове засідання представник позивачки не з?явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з?явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог в повному обсязі.

Фактичні обставини справи , встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. 01.08.2013 року ОСОБА_4 уклав заповіт, згідно до котрого заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1, зареєстровано в реєстрі № 1663.

24 березня 2014 року ОСОБА_4 склав заповіт , відповідно до котрого заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі № 830.

Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК щодо недійсності правочинів. Недійсним є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі;складені особою,яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

На підставі ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде виявлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно до діючого законодавства - право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Виходячи зі змісту вищенаведеного - заповідачем може бути будь-яка фізична особа, яка є повністю дієздатною, має тестаментоздатність. Відповідно до ст. 34 ЦК повністю дієздатними є фізичні особи, що досягли вісімнадцяти років (повнолітні). Повну цивільну дієздатність особа також може набути в разі реєстрації шлюбу (ст. 34 ЦК) до досягнення повноліття. Крім того, повна цивільна дієздатність може бути надана особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, неповнолітній особі, яка записана матір?ю або батьком дитини, особі, яка досягла шістнадцяти років і бажає займатися підприємницькою діяльністю (ст. 35 ЦК).

Не можуть складати заповіти особи, хоча і повнолітні, однак визнані в встановленому законом порядку недієздатними (до таких належать особи не здатні усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу (ст. 36 ЦК)); особи, які склали заповіт під час, коли вони не усвідомлювали значення своїх дій та (або) не могли керувати ними (ст. 225 ЦК). При цьому заповідач має бути дієздатним на момент складання заповіту.

Заповіт як правочин, безпосередньо пов?язаний з особою заповідача, повинен бути здійснений особисто ним. Здійснення заповіту через представника не допускається. Не допускається також складання заповіту від імені кількох осіб, за винятком заповіту подружжя відносно спільного майна (див. коментар до ст. 1243 ЦК).

Згідно до вимог ст.. 1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

У відповідності до висновку заочної судово-психіатричної експертизи № 22 ОСОБА_4, 1936 року народження на час складання заповіту від 24.03.2014 року страждав судиною деменцією, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що факт неспроможності ОСОБА_4 усвідомлювати свої дії на час підписання нею заповіту від 24 березня 2014 року є доведеним зібраними доказами.

Керуючись ст.ст. 4 , 5, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216, 225, 1235,1257ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Краматорського нотаріального округу Соловйова С.С. про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати заповіт ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 24 березня 2014 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С. за реєстровим № 830, номер в спадковому реєстрі 55888432, на користь ОСОБА_2 - недійсним.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя А. В. Бакуменко