У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В. ,

при секретарі - Дідук С. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна із незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м.Києва перебуває справа позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна із незаконного володіння.

При подачі позову до суду від позивача надійшла заява про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: 9/10 частин квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 27,9 кв.м, із них житлова - 16,2 кв. м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 85), власником якої є ОСОБА_3.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилався на те, що 21.10.2015 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дуленко О.О. за №721, відповідно до якого позивач подарував відповідачу належні йому 9/10 частин квартири АДРЕСА_2.

Посилається, що відповідний договір дарування від 21.10.2017 р. було вчинено з порушенням вимог законодавства України, що вказує на його недійсність, зважаючи на наступне. Як повідомив позивач, він ніколи не мав наміру передавати (продавати, а тим більше дарувати) свою квартиру, в якій він проживає (та іншого житла не має) у власність ніяким третім особам. При цьому, так званий обдарований ОСОБА_4 не був та не є ні другом, ні близьким родичом позивач. Відповідний правочин було вчинено позивачем внаслідок помилки, оскільки позивач ніколи б не подарував свою квартиру невідомо якій особі, особливо зважаючи на те, що іншого майна (житла) у позивача немає. Таким чином, ОСОБА_4 став власником квартири АДРЕСА_2. 21.10.2017 p., відповідна квартира була відчужена ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу від 21.10.2017p., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Падалкою P.O.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 27,9 кв.м, із них житлова - 16,2 кв.м., тоді як 9/10 частини квартири вибули з власності позивача незаконно, а відтак існує необхідність витребування у власність позивача із незаконного володіння ОСОБА_3 належних йому 9/10 частин квартири АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 27,9 кв.м, із них житлова - 16,2 кв.м., позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій обґрунтовуючи можливі ризики невиконання майбутнього рішення суду, в разі відчуження майна, просив суд його заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зважаючи на обґрунтованість ризиків того, що в разі відчуження нерухомого майна виконання майбутнього судового рішення, у випадку задоволення позову, буде істотно ускладненим з огляду на відсутність майна, про витребування якого існує спір про право, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів його забезпечення.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який позивач просить застосування, передбачений п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення відповідно до ст. 154 ЦПК України не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149-154, 272, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: 9/10 частин квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 27,9 кв.м, із них житлова - 16,2 кв. м (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 85), власником якої є ОСОБА_3 (ІНПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3).

Копію ухвали для виконання направити до Подільського ВДВС у м.Києві ГТУЮ в м.Києві.

У виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали суду, вважати Боржником - ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3); Стягувачем - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_4, НОМЕР_2)

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяТ. В. Войтенко