Справа № 219/4639/18
Провадження № 2/219/1811/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат на дитину з інвалідністю, -

в с т а н о в и в:

10.05.2018 року позивач ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), згідно якого просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно протягом всього часу проживання з нею та опікування нею дитини з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною з інвалідністю повноліття.

В обґрунтування позову вказує, що 7.09.2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. На дату подання цієї заяви шлюб між подружжям не розірваний, але сімейні стосунки припинились, відповідач останні півроку поводився грубо, неодноразово бив позивача у присутності дітей, а згодом пішов з сім'ї. Позивач мешкає разом з дітьми за адресою: м. Бахмут Донецької області, пров. Перший Козацький, буд. 3. 7.03.2018 року Артемівський міськрайонний суд видав по справі № 2-н/219/160/2018 за заявою ОСОБА_1 судовий наказ про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення вказаними дітьми повноліття. Позивач потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача, бо вона з поважних причин не працює і не має можливості забезпечити собі належний рівень матеріального забезпечення, оскільки здійснює догляд за старшою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є дитиною-інвалідом до 18 років, та молодшою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка не досягла віку трьох років. Утримання дитини з інвалідністю ОСОБА_3 потребує постійних додаткових матеріальних витрат для забезпечення стабільного стану її здоров'я. Необхідні постійні щомісячні витрати на її медичне консультування і обстеження, проходження відповідних курсів лікування, придбання ліків. Відповідач працює, але ухиляється від надання матеріальної допомоги дружині та оплати додаткових витрат на дитину з інвалідністю. Це і змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.05.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 4.06.2018 року.

3.07.2018 року позивач надала заяву про зміну предмету позову, а саме - уточнила вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, трьох років; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу щомісячно протягом всього часу проживання з нею та опікування нею дитини з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та додаткові витрати на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною з інвалідністю повноліття.

Ухвалою суду від 20.07.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, разом з тим, 27.07.2018 року надала заяву (вх. № 23368) про розгляд справи без її участі. Вказала, що наполягає на задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на її користь з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься від нього заява (вх. № 22693 від 20.07.2018) про проведення судового засідання за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги, в т.ч. уточнені, визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 7 вересня 2007 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року вересня місяця 07 числа зроблено відповідний актовий запис за № 442. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «Бородіна», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 102544, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ 7.09.2007 року (а.с.13).

Від шлюб подружжя має трьох малолітніх дітей:

-доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-НО № 447908 від 6.03.2012 року (а.с.14);

-сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії І-НО № 598118 від 29.07.2014 року (а.с.15);

-доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії І-НО № 773775 від 20.02.2018 року (а.с.16).

Згідно довідки про склад сімї № 434, виданої 9.02.2018 року головою квартального комітету № 13, малолітні діти проживають разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: м. Бахмут, пров. Козацький, буд.3 (а.с.19). Позивач вказує, що діти повністю знаходяться на її утриманні, відповідач (батько дітей) добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Цього не оспорює і сам відповідач та не надає суду доказів, які б спростовували вказані обставини.

Статтею 75 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно дост. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У цьому випадку аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання рухомого або нерухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а саме - за молодшою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та має право отримувати аліменти від батька дитини. А тому, враховуючи вказані вимоги, суд частково задовольняє позовні вимоги в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, трьох років, починаючи стягнення з дня предявлення позову.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання протягом всього часу проживання з нею дитини з інвалідністю та стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю суд вказує наступне.

Як вбачається з посвідчення серії ААГ № 238327, виданого 16.02.2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, є дитиною з інвалідністю до 18 років, якій призначена державна соціальна допомога (а.с.18).

Згідно медичного висновку КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» № 48 від 21.11.2017 року, малолітня ОСОБА_3 страждає на захворювання вроджена аномалія головного мозку у вигляді лісенцефалії, внутрішньої гідроцефалії, тетрапарезом, стійким порушенням ходи й пересування (а.с.7).

Також, до матеріалів справи надано копію висновку доктора медичних наук ОСОБА_7 від 3.11.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 поставлений діагноз: вроджена аномалія головного мозку з арезорбтивнаю гідроцефалією (водянка головного мозку) (а.с.44). Позивач вказує, що хвороба не лікується, за допомогою ліків можна лише облегшити стан дитини. Наразі з недугою дитини вона бореться саме медикаментами. Щомісячне придбання медикаментів для дитини коштує не менше ніж 1 500 грн. До того ж, водянка мозку може прогресувати, у звязку з чим лікарі рекомендують постійно обстежувати голову дитини. Так, в черговий раз 3.05.2018 року лікарем надано направлення на обстеження ОСОБА_3 до Медичного центру «Локат». Коштує обстеження 350 грн. (а.с.45).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Аналіз ст. 185 Сімейного кодексу України, який також ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, в сукупності з іншими нормами зазначеного законодавчого акту надає підстави для висновку про те, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові Пленуму № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Зі змісту вказаної статті встановлено, що право на утримання виникає за умови, що дитина з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом закладу охорони здоров'я.

Так, малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, є дитиною з інвалідністю, страждає на вроджену аномалію головного мозку, яка не виліковується, у звязку з чим потребує постійного догляду та додаткових витрат на її утримання.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання протягом всього часу проживання з нею дитини з інвалідністю в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає: з 1 січня 2018 року 1762 грн., з 1 липня 1841 грн., з 1 грудня 1921 грн.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст. 191 СК України).

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

За змістом ч. 8 ст.7, ч. 2 ст.150, ст.180 СК України, ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог, та вважає за доцільне стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь позивача на її утримання протягом всього часу проживання з нею дитини з інвалідністю у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1762 грн. (на момент подачі позову до суду), які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 10.05.2018 року та до закінчення часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, а також додаткові витрати на дитину з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідно до посвідчення серії ААГ № 238327, вона має статус дитини з інвалідністю до 18 років.

У ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачем було заявлено три вимоги.

Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, а також те, що вона звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на загальну суму 2114 грн. 40 коп. (по 704 грн. 80 коп. за кожну вимогу).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 88, 181, 182, 184, 185, 191Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та додаткових витрат на дитину з інвалідністю, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, трьох років, починаючи стягнення з 10.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання протягом всього часу проживання з нею дитини з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1 762 грн., щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 10.05.2018 року до закінчення часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, додаткові витрати на дитину з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 2 114 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

ОСОБА_8