Справа № 359/8676/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/2061/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 53 26.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що з 08 липня 2013 року він працював на посаді бортпровідника дирекції обслуговування на борту ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України». Наказом від 27 квітня 2016 року позивач був звільнений на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я. Підставою для звільнення слугував акт від 22 квітня 2016 року про результати службового розслідування відносно дій бортпровідників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в аеропорту ім. Бен Гуріона м. Тель-Авів, Держава Ізраїль та згода профспілкового комітету №09-21-49/зв від 26 квітня 2016 року, службова записка директора з обслуговування на борту Голинської О.Л. Вказане звільнення ОСОБА_2 вважає незаконним та безпідставним, оскільки ним не було вчинено жодних умисних або необережних дій, пов'язаних з грошовими, товарними або культурними цінностями, які дали б власнику підстави для втрати до нього довір'я.

У зв'язку з вищезазначеним, після уточнення позовних вимог, позивач просив поновити на роботі ОСОБА_2 на посаді бортпровідника дирекції з обслуговування на борту ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» з 28 квітня 2016 року, стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 квітня 2016 року до дня поновлення на роботі з розрахунку середньоденного заробітку у розмірі 288 гривень 84 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2013 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на посаду бортпровідника дирекції обслуговування на борту, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с.5-7).

Наказом №264/п від 27 квітня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з 27 квітня 2016 року на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я до нього (а.с.4).

Підставою для звільнення позивача зазначено: акт від 22 квітня 2016 року про результати службового розслідування відносно дій бортпровідників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в аеропорту ім. Бен Гуріона м. Тель-Авів, Держава Ізраїль; згода профспілкового комітету №09-21-49/зв від 26 квітня 2016 року; службова записка директора з обслуговування на борту Голинської О.Л.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз.2 п.28 постанови №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Відповідно до положень посадової інструкції бортпровідника дирекції обслуговування на борту, затвердженої віце-президентом з льотної роботи Сосновським І.Ч. від 20 лютого 2015 року, зокрема п.2.2.7, п.2.2.8 та п.2.2.12 бортпровідник зобов'язаний дотримуватись чинного законодавства тієї країни, в якій бортпровідник може знаходитись в зв'язку з виконанням своїх службових обов'язків; підтримувати авторитет та позитивний імідж МАУ; виконувати правила перевезення пасажирів, ручної поклажі та вантажу на повітряному судні.

Також п.5.3 зазначеної вище інструкції передбачає, що за порушення трудової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання обов'язків, передбачених цією інструкцією та інших актів МАУ, бортпровідник притягується до відповідальності згідно з чинним законодавством України, тобто до бортпровідника може бути застосовано такі заходи стягнення: догана та звільнення (а.с.39).

Згідно із положенням, що міститься в п.2.2.18 вказаної посадової інструкції під час виконання службових обов'язків бортпровідник повинен дотримуватись правил та вимог авіаційної безпеки, а саме: не здійснювати неслужбові контакти під час стоянки ПС у закордонному аеропорту або інших транзитних аеропортах, не проносити на борт ПС речі, які не пройшли митний огляд та контроль на авіаційну безпеку службою авіаційної безпеки аеропорту (а.с.34-40).

Як вбачається із службової записки, яка складена директором по обслуговуванню на борту Голинською О.Л., 21 квітня 2016 року при проходженні екіпажем рейсу PS 775 Київ-Тель-Авів службового пункту митного огляду у ОСОБА_2 були вилучено несанкціоновану кількість сигарет при переміщенні через кордон держави Ізраїль, (а.с.27), також було складено підтвердження про затримання з офіційним перекладом з івриту на українську мову (а.с.29-30), службовою запискою агента компанії Caspi Aviation Ltd (а.с.41), службовими записками КВС ОСОБА_6, бортпровідників ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.42,43).

Зазначені вище докази свідчать про факт вчинення ОСОБА_2 порушення правил проходження митного кордону, а також порушення положень посадової інструкції бортпровідника дирекції обслуговування на борту, затвердженої віце-президентом з льотної роботи Сосновським І.Ч. від 20 лютого 2015 року.

Оскільки, відповідно до умов договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, ОСОБА_2 є особою, яка безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, то на нього покладається повна матеріальна відповідальність, зокрема й обов'язок вести облік, складати та подавати в установленому порядку товарно-грошові та інші звіти про переміщення та залишки ввірених йому матеріальних цінностей (а.с.31-33).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не оформив та не склав належної документації на вилучені тютюнові вироби, не сплатив за них митний збір, передбачений законодавством держави Ізраїль, що свідчить про порушення законодавства іноземної держави, ухилення ним від виконання своїх обов'язків й порушення норм посадової інструкції бортпровідника.

Про факт порушення законодавства Ізраїль було складено відповідний акт, притягнуто ОСОБА_2 до відповідальності.

Зазначені дії ОСОБА_2 також спричинили неможливість виконання позивачем зворотного рейсу за маршрутом Тель-Авів-Київ. Компанія ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» була змушена відрядити до аеропорту ім. Бен Гуріона інших бортпровідників для забезпечення виконання вильоту зворотного рейсу.

Тому втрата до позивача довіри є обґрунтованою та підстави для поновлення його на роботі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи той факт, що позовні вимоги про поновлення на роботі, у задоволенні яких ОСОБА_2 відмовлено, є похідними від позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому підстави для стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відсутні.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що роботодавцем невірно визначено характер відповідальності, до якої мав бути притягнутий ОСОБА_2, так як порушення Посадової інструкції та Митних правил не є підставою для звільнення працівника за п. 2 ст. 41 КЗпП України та не можуть бути підставою для формування довір'я до нього. Колегія суддів критично ставиться до даних посилань апелянта, оскільки звільнення позивача не є застосування до нього дисциплінарного стягнення за порушення Посадової інструкції бортпровідника, бо звільнення працівника з підстав, передбачених п. 2 ст. 41 КЗпП України не є дисциплінарним. Вказані порушення були враховані МАУ, як роботодавцем, при вирішенні питання про його звільнення у зв'язку з втратою довір'я до нього.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О

Мельник Я.С.