Справа № 727/7663/18
Провадження № 2/727/1479/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» (місце знаходження: 01054 м.Київ вул.Бульварно-Кудрявська, 33) до ОСОБА_2 (місце проживання: 58000 м.Чернівці вул.Хортицька, 13/2) про відшкодування шкоди в порядку регресу,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30.08.2016 р. об 11.30 год. в с.Годилів по вул. Ярошинська, автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак 52436МО, під керуванням ОСОБА_2 здійснено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої застрахований страховою компанією автомобіль марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під її керуванням отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки ВДАІ про ДТП (форма №2) та постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19.09.2016 року по справі №723/2441/16-п ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування. За умовами договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку - фактури № СОМ-М-160041 від 31.08.2016 р. у розмірі 27916,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7006 від 15.09.2016 р. ОСОБА_3 акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» надсилали відповідачу ОСОБА_2 претензію №3361 від 14.11.2016 р. з пропозицією врегулювати питання в досудовому порядку. Дана претензія була вручена відповідачу, проте жодних виплат від відповідача на їх користь не надходило. На час звернення Приватного акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» до суду, кошти від відповідача не були одержані. З матеріалів страхової справи цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 не була застрахована, із полісу ОСЦППВ АЕ/9990564 вбачається, що останній було укладено в день, коли сталася ДТП - 30.08.2016 року, а строк дії полісу з 00 год. 00 хв. 31.08.2016 р., тому ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», тому не має падстав звертатися до ПрАТ «СК «Ю.Бі.Ай» з регресною вимогою про відшкодування шкоди. Просили стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди суму 27 916 грн. 20 коп. та судові витрати із спалти судового збору в сумі 1762,00 грн. Посилаючись на норми законодавства, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 30.08.2016 р. об 11.30 год. в с.Годилів по вул. Ярошинська, автомобілем марки ВАЗ, державний номерний знак 52436МО, під керуванням ОСОБА_2 здійснено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої застрахований страховою компанією автомобіль марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, під її керуванням отримав механічні ушкодження (а.с.16-17).

У відповідності до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19.09.2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с.27).

Згідно довідки ВДАІ про ДТП (форма №2) та постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19.09.2016 року по справі №723/2441/16-п ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 (а.с.18-19) та дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Відповідальність ОСОБА_4 була застрахована, що підтверджується договором страхування №760506373.16 (а.с.20-26).

Відповідно до умов договору страхування, страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у звязку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку - фактури № СОМ-М-160041 від 31.08.2016 р. у розмірі 27916,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7006 від 15.09.2016 р. (а.с.57).

ОСОБА_3 акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» надсилали відповідачу ОСОБА_2 претензію №3361 від 14.11.2016 р. з пропозицією врегулювати питання в досудовому порядку (а.с.58 ), проте зазначена претензія була залишена відповідачем без уваги.

Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» свідчить про те, що у разі непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до відшкодування завданої шкоди у відповідному розмірі.

У відповідності до ст.ст. 1187, 1188 ч.1 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Статтею ст.993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Оскільки позивачем відшкодовано шкоду, завдану іншою особою, тому, до позивача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача по справі ОСОБА_2 на підставі ст.27 Закону України «Про страхування».

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Передбачено ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 38-1 п. 38-1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ст.1166 ЦК України.

Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2.статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з викладеним, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №3836 від 17.07.2018 року, в розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 58000 м.Чернівці вул.Хортицька, 13/2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія Інго Україна» 01054 м.Київ вул.Бульварно-Кудрявська, 33 в розмірі 27916,20 грн. виплаченого страхового відшкодування та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2018 року.

Суддя Слободян Г.М.