Ухвала

30 липня 2018 року

місто Київ

справа № 127/15087/17

провадження № 61-40433ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 липня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

І. Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених не в повному розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення у позовній заяві визначено позовну вимогу немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті шостої Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становила на час подання позову 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 80 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV) ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Із аналізу оскаржуваних судових рішень позивач просила стягнути із заявника на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 2 500, 00 грн. Враховуючи, що ціна позову становить 15 000, 00 грн, судовий збір в частині вимоги про стягнення аліментів становить 640, 00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову немайнового характеру становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 640, 00 грн.

Зважаючи на наведене загальний до сплати розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 2 560, 00 грн, коли ОСОБА_1 П, надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1280, 00 грн. Таким чином заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 280, 00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

ІІ. Всупереч вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами частини першої статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції. Втім, заявником у порушення цього правила адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 393 ЦПК України щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 382, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 30 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний