Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/7705/18

Провадження 2/712/1838/18

19 грудня 2018 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), посилаючись на те, що в серпні 2014 року до позивачки звернулась донька ОСОБА_3 з проханням надати в позику грошові кошти для придбання квартири. Позивач мала заощадження в сумі 10688,02 дол. США, які зберігала на депозитному рахунку, відкритому у ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі договору від 31 липня 2014 року. Позивач не змогла відмовити дочці та звернулась до відділення банку за поверненням вкладу. Станом на 01 вересня 2014р. на суму вкладу були нараховані відсотки в розмірі 5872,20 дол.США, які перераховані на картку позивача №629917, відкриту у ПАТ КБ "Приватбанк", а 02 вересня 2014р. на картку позивача було зараховано тіло депозиту в розмірі 10688,23 дол. США. В день зарахування грошових коштів на картковий рахунок позивач перерахувала всі наявні кошти на ім"я відповідача-1, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідачі з 18.08.2001р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. 14.05.2018р. позивачка звернулась до відповідачів з вимогою про повернення коштів в розмірі 16560,22 дол. США, яка вручена ОСОБА_3 особисто 19.05.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Вимога позивача залишилася без задоволення, грошові кошти відповідачі не повернули, а вимогу проігнорували, чим порушили взяті на себе зобов"язання. Станом на 19.06.2018р. сума боргу в розмірі 16560,22 дол. США в національній валюті (станом на 19.06.2018р. по курсу НБУ 1 дол. США складає 26,33 грн.) становить 436030 грн. 59 коп. У зв"язку з викладеним, уточнившись з позовними вимогами, позивачка просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 436030 грн. 59 коп. та нараховані відсотки в розмірі 277333 грн. 39 коп., в загальній сум 713363 грн. 98 коп. та судові витрати.

Позивач та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подали.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, однією з істотних умов договору позики є його предмет - обов'язок позичальника повернути отримані кошти, якому кореспондує право позикодавця вимагати від позичальника виконання вказаного обов'язку.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такі висновки містяться у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.ч. 1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК Украни, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Із наданої позивачем копії виписки по картці/рахунку №629917 ПАТ КБ Приватбанк від 30.03.2018р. № 14-34 (а.с.6) вбачається, що 01.09.2014р. року мали місце такі операції: виплата процентів за депозитом 5872,20 доларів США та переказ через відділення в Італії 5871,99 доларів США з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_5 IT67PO760**** **** НОМЕР_1; 02.09.2014р. року мали місце такі операції : виплата депозит 10688,02 доларів США на кару 51**17 та переказ через відділення в Італії 10688,23 доларів США з рахунку ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_5 IT67PO760**** **** НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про одруження І-СР № 0621474, виданого 18.08.2001р. відповідачі зареєстрували шлюб 18.08.2001р., актовий запис № 1162 по Черкаському відділу РАГС (а.с.7).

14.05.2018р. позивачка звернулась до відповідачів з вимогою про повернення коштів в розмірі 16560,22 дол. США, яка вручена ОСОБА_3 особисто 19.05.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 074. Вказана вимога залишилася без задоволення (а.с.8,9).

Згідно розрахунку позивача сума боргу станом на 19.06.2018р складає 436 030 ,59 грн. позики, відсотки за період з 02.09.2014р. по 19.06.2014р. по ставці облікової ставки НБУ складає 277 333,39 грн., всього 713 363 грн.

Аналізуючи зібрані у справі докази та вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що позивачем факт перерахування коштів з банківського рахунку позивачки на рахунок на імя ОСОБА_3 підтверджений копією виписки по картці/рахунку №629917 ПАТ КБ Приватбанк від 30.03.2018р., однак позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що сторони в належній письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов договору позики, зокрема щодо передачі відповідачу вказаних коштів саме на умовах терміновості та зворотності і відповідно не підтверджено факту укладення між сторонами договору позики.

При цьому суд виходить з того, що за своїм змістом копія виписки по рахунку від 30.03.2018 року не може вважатись борговими документами, оскільки не містить умов зобов"язального характеру для відповідача ОСОБА_3 в частині повернення будь-яких грошових коштів ОСОБА_2, разом з тим згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Крім того, в ході розгляду справи оригінал вказаної виписки суду на дослідження на надавався, а долучена до позову його копія не засвідчена у порядку, передбаченому ст.95 ЦПК України.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно архівних даних офіційного сайті Міністерства фінансів України (index.minfin.com.ua) курс валют, встановлені НБУ на 2 вересня 2014 складали : 13.0087 грн. за 1 доллар США.

Суд виходить з того, що згідно ст.1047 ЦК України договір позики між сторонами на суму 16 560,22 доларів США, що було еквівалентно станом на вересень 2014 року 16560,22 * 13,0087 = 215 426, 93 грн., мав бути укладений у письмовій формі, однак сторонами не дотримана передбачена законом форма договору щодо усіх істотних умов договору, зокрема щодо взяття відповідачем на себе зобов'язання повернути отримані у позивача кошти. Позивачем також не представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей саме на умовах терміновості та зворотності.

Крім того, доводи позивача про те, що отримані нею коши були використані для придбання квартири для потреб сімї відповідачів спростовуються даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що будь-яке нерухоме майно у власність відповідачів не набувалось після 02.09.2014р.

Наведене дає підстави стверджувати про недоведеність позивачем виникнення між сторонами правовідносин на підставі договору позики, зокрема що відповідач ОСОБА_3 отримала грошові кошти 16560,22 доларів США в якості позики та відповідач ОСОБА_3 брала на себе зобов"язання щодо повернення вказаних коштів,які були використані для потреб сімї з відповідачем ОСОБА_4, є підставою для залишення позовних вимог без задоволення.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, ст.ст.1047, 1048,1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 боргу в сумі 713 363, 98 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належний ОСОБА_3 будинок, який знаходиться за адресою с.Лозівок Черкаського району Черкаської області, вул.Леніна, 7 житловою площею 37,2 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем- в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 28 грудня 2018 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.