РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/14245/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/48/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Бердій М.А.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту рішення не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання : Брикса Ю.Ю.,

з участю сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1. У ніч з 16 на 17 серпня 2016 року на балконі та в кімнаті квартири АДРЕСА_6, володільцями якої є відповідачі, виникла пожежа. Вогонь на квартиру позивача перейшов з балкону квартири АДРЕСА_7. Згідно з акту про пожежу в квартирі належній на праві власності позивачу на балконі були пошкоджені обшивка балкону і віконна рама, двері на балконі та було закопчено стіни. Стелю квартири.

Внаслідок пожежі ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 31 108 грн. та моральну шкоду в розмірі 11000 грн. Окрім того, позивач понесла витрати пов'язані із проведенням експертного дослідження по встановленню факту майнових пошкоджень від пожежі в розмірі 1300,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування вартості будівельно-ремонтних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі задоволено частково : стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 31108 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що зазначене рішення є незаконним і необґрунтованим, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено акт про пожежу №99 від 17.08.2016 та звіт про причини виникнення пожежі, якими було встановлено ймовірну причину пожежі : необережність під час куріння невстановленими особами та відповідно - ймовірною причиною виникнення пожежі на балконі житлової квартири ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, стало необережність під час куріння невстановленої особи. Зафіксовано, що на балконі відсутня електромережа, можливість короткого замикання виключається. Залишків тари з вмістом легкозаймистих та горючих речовин на балконі не визволено.

Тому вважає недоречним посилання суду першої інстанції на п.11.7 Правил пожежної безпеки України, оскільки порушень правил чи норм протипожежної безпеки при огляді місця пожежі уповноваженими органами не виявлено, факт неналежного утримання балкону відповідачами також спростовується вищенаведеними документами. Причетних до події осіб не встановлено, а отже вина у неналежному утриманні їхнього балкону спростовується.

Крім того, зазначає, що позивачем не було надано суду належних, достатніх та достовірних доказів вини сина відповідачів - ОСОБА_6 у спричиненні шкоди її майну, а також будь-яких доказів неправомірної поведінки ОСОБА_6 та причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, завданою майну позивача.

Вважає, що оскільки наявність вини в даному випадку є обов'язковою умовою для настання цивільно-правової відповідальності, що передбачено ст. 1166 ЦК України, вину відповідачів не доведено, більше того, відсутність вини відповідачів доведено відповідними документами, то підстави задовольняти позов у суду не було.

За наведених підстав, просила скасувати рішення Рівненського міського суду від 07.05.2018 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про відшкодування вартості будівельно-монтажних робіт і моральної шкоди внаслідок пожежі відмовити повністю.

У визначений судом апеляційної інстанції строк відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_2 її представник адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_8 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов в даній справі частково, суд першої інстанції виходив з того, що в суді знайшов підтвердження факт, що пожежа розпочалась в ніч з 16 на 17.08.2016 року на балконі квартири відповідачів, в якій на той час перебував їх малолітній син, а батьків не було. Зі слів свідків встановлено, що вікна балкону ОСОБА_4 в день пожежі були зачиненими, на балконі перебувало багато речей домашнього вжитку, одяг та хутряні шапки, що свідчить про неналежне дотримання відповідачами своїх батьківських обов'язків по догляду за сином та правил пожежної безпеки, яке призвело до завдання матеріальної шкоди та пошкодження майна позивачу. Позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31108 грн. місцевий суд вважав знайшли своє підтвердження, є доведеними та обґрунтованими, тому задовольнив їх в повному обсязі, а щодо моральної шкоди частково.

Такий висновок місцевого суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. ст. 22, 1166 ЦК України, кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_3 є власником АДРЕСА_3 кв. в м. Рівне, що стверджується копією ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.02.2006 року.

В ніч з 16 на 17 серпня 2016 року на балконі кв. АДРЕСА_7 (який прилягає до квартири ОСОБА_3 та належить відповідачам) в АДРЕСА_8 відбулася пожежа, що вбачається з акту комісії про пожежу №99 від 17.08.2016 року.

Згідно зазначеного акту, пожежею пошкоджено, балкон, телевізор, внутрішню панель кондиціонера, речі домашнього вжитку, також пошкоджено балкон житлової квартири АДРЕСА_9 ОСОБА_3, а саме обшивку балкона, віконну раму та двері на балкон, закопчено стіни і стелю. Прямі орієнтовні збитки від пожежі складають 150000 грн., побічні орієнтовні збитки 171240 грн. Ймовірна причина пожежі - необережність під час куріння невстановленої особи.

Зі звіту про причину виникнення пожежі №01/1987 від 17.08.2016 року, вбачається, що ОСОБА_4 вказав, що можливість короткого замикання електромережі виключається, оскільки вона на балконі відсутня. В день виникнення пожежі на балконі було відкрите вікно і сушилися речі, а також у зв'язку з ремонтом в квартирі на балконі було багато речей домашнього вжитку. На його думку по необережності з верхніх поверхів хтось міг кинути тліючий сигаретний недопалок, який потрапив на балкон через відкрите вікно, в результаті чого і сталося загоряння одягу та інших речей.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 надісланої прокурору м. Рівне ОСОБА_9 від 14.09.2016 року, на балконі її квартири АДРЕСА_4 16.08.2016 року виникла пожежа, в квартирі перебував тільки її 12-річний син, оскільки вони з чоловіком поїхали до її мами, щоб робити ремонт. На її балконі сушилися речі та хутряні шапки.

Отже, як вбачається з наведеного висновки посадовців ДНС та відповідача ОСОБА_4 про причини виникнення пожежі є припущенням.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з самого факту виниклої пожежі на балконі у відповідачів, від якої постраждало майно позивачки. Оскільки не встановлено умисного підпалу, то відповідальність за спричинену шкоду позивачці місцевий суд поклав на відповідачів - власників майна, від якого загорілось та пошкодилось майно позивачки. При цьому суд виходив з вимог ч.4, ч. 5 ст. 319 ЦК України, згідно яких, власність зобов'язує і власник не може використовувати право власності на шкоду прав громадян.

При належному утриманні балкона та відсутності на ньому речей придатних до горіння, незалежно від припущень відповідачів щодо випадковості причин пожежі внаслідок необережності невстановленої особи, чи тверджень позивачів про причетність малолітнього сина відповідачів до її виникнення, пожежі не сталося б.

Отже, вина відповідачів для настання цивільно-правової відповідальності не обов'язково має бути умисною, а є в даному випадку в формі простої необережності. За простої необережності, особа не передбачала можливість шкідливих наслідків своєї дії/бездіяльності, хоча могла та повинна була їх передбачати.

Наслідки, що настали в результаті пожежі, зокрема спричинення матеріальної та моральної шкоди перебувають в прямому причинному зв'язку з бездіяльністю відповідачів.

Згідно висновку експертного дослідження по договору №78/3 з ОСОБА_3 складеного ТОВ «Волинь-Експерт» від 29.08.2016 року, вартість будівельно-ремонтних робіт по відновленню балкона квартири АДРЕСА_5 після пожежі, яка відбулася, 17.08.2016 року становить 31108 грн.

Щодо наявності моральної шкоди та її розміру, то місцевий суд правильно керувався вимогами ч. 1-3 ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України і роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та мотивовано зменшив розмір заявленої до стягнення суми з 11000 грн. до 5000 грн.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук