Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 521/1340/17

провадження № 61-30053св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2017 року у складі судді

ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) про розірвання договору роздрібної купівлі-продажу, стягнення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 -

ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду

м. Одеси від 27 січня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику, на підставі статей 121, 297 ЦПК України 2004 року.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху та в подальшому повертаючи заявнику, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що споживачі за позовами, пов'язаними з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, а тому посилання на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

У червні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження ухвал суду апеляційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду апеляційної інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Крім того стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору.

У статті 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ця справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів приймає доводи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені. Оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Звільнення споживачів від сплати судового збору має відбуватися не тільки у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 761/24881/16-ц.

Отже, суд апеляційної інстанції, безпідставно поклав на ОСОБА_2 який звернувся до суду за захистом прав споживача, обов'язок зі сплати судового збору та передчасно визнав його апеляційну скаргу неподаною і повернув її.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані ухвали постановлені з порушенням норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2017 року скасувати, та передати справу № 521/1340/17 до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 квітня 2017 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило