Номер провадження: 22-ц/785/7577/18
Номер справи місцевого суду: 501/2378/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

розглянула у порядку ст. 369 ч.2 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 серпня 2018 року (одноособово суддею Смирновим В.В.) про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу за заявою заявника ОСОБА_2 до боржника ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

22.08.2018 року ОСОБА_4 звернулась із заявою до боржника ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян, на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки ОСОБА_5, тобто до 03.07.2021 року, а з 03.07.2021 року на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян до повноліття доньки, тобто до 19.03.2026 року.

Заяву обґрунтовано наступним.

З 28.09.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в шлюбі у них народились донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Боржник є батьком дітей і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак добровільно матеріальну допомогу не надає.

Посилаючись на те, що діти мешкають із матірю, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, заявник просила заяву задовольнити.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2017 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду від 22.08.2018 року скасувати і постановити нову ухвалу про видачу судового наказу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 зазначає: вона звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з батька дітей на 2/х дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян, на кожну дитину; суд, посилаючись на п.п.4,5 ст. 161 ЦПК України безпідставно відмовив у видачі судового наказу, чим порушив права заявниці і позбавив дітей можливості отримувати аліменти; звертаючись із заявою про видачу судового наказу заявник виходила з вимог ст. 180, ч.2ст. 182, ст. 183 СК України; суд неправильно застосував норми сімейного права, ст. 163 ч.1 п.п.4,5, ст. 165 ч.1 ЦПК України, оскільки заяву про стягнення аліментів подано в частині від заробітної плати боржника, а не від встановленого державою мінімуму аліментів на одну дитину.

В заяві боржник ОСОБА_3 зазначив, що він підтримує апеляційну скаргу і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання 2/х дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян, на кожну дитину, після чого по 1/4 частині на молодшу доньку.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу виходив з того, що заявник просить стягнути аліменти на 2/х дітей в розмірі 1/4 частини і судовий наказ не може бути виданий з підстав п. 5 чт.1 ст. 161, ч.3 ст. 165 ЦПК України (а.с.17).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (ст. 161 ч. 1 п.4 ЦПК України).

ОСОБА_4 звернулась із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян, на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки ОСОБА_5, тобто до 03.07.2021 року, а з 03.07.2021 року на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян до повноліття доньки, до 19.03.2026 року, тобто відповідно до вимог ст. 161 ч.1 п.4 ЦПК України (а.с.1-3).

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (ст. 165 ч.3 ЦПК України).

Висновок суду про те, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження (ст. 165 ч.3 ЦПК України), не відповідає обставинам справи.

Зважаючи на те, що висновок суду про відмову у видачі судового наказу із посиланням на ч.3 ст. 165 ЦПК України не відповідає обставинам справи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи та аргументи апеляційної скарги щодо необґрунтованості відмови у видачі судового наказу прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (ст. 374 ч.1 п.6 ЦПК України).

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що висновки суду про неможливість видачі наказу про стягнення аліментів не відповідають обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 серпня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 26.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_7

ОСОБА_8