Справа № 288/1366/18
Провадження № 2/288/712/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

секретаря судового засідання - Мітніцької О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання батьківства, в обґрунтування якого вказує, що вони мають спільних дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З Відповідачем по справі Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з 02 січня 2009 року по 10 листопада 2011 року.

Сина ОСОБА_5 було записано за прізвищем матері за її вказівкою відповідно до стаття 135 СК України, оскільки вони не перебували у шлюбі.

Батьківство Позивача, Відповідач підтвердила у позовній заяві при зверненні до суду про розірвання шлюбу, що зазначено у рішенні Попільнянського районного суду.

На даний час син проживає з Позивачем та знаходиться на його утриманні.

Позивач піклується його утриманням, навчанням, вихованням та розвитком.

Син називає його батьком, що підтверджує його біологічне батьківство.

Визнання Позивачем в судовому порядку батьківства відносно сина ОСОБА_7, має важливе значення як для соціального статусу дитини, так і нього, як батька.

Відповідач не бажає засвідчити його батьківство відповідно до статті126 СК України, оскільки на його листи з цього питання жодним чином не відреагувала, тобто має місце правовий спір, який підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить, визнати батьківство громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 актовий запис про народження №24 зроблений 13 липня 2005 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, народженого громадянкою України ОСОБА_4 /ОСОБА_5 при народженні дитини/ ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачем надано до суду відзив, відповідно до якого Позивач визнала позовні вимоги повність та не заперечує проти задоволення позову, зазначила, що ОСОБА_1 дійсно є батьком їх сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Представник Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області в судовому засіданні стосовно позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії І-ТП № 006200, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Судом встановлено, що згідно актового запису про народження ОСОБА_8, 04 липня 2005 року, №24 від 13 липня 2005 року складеного Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, відомості про батька ОСОБА_8, яким зазначено ОСОБА_11, внесено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

02 січня 2009 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 050335.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2011 року, шлюб зареєстрований 02 січня 2009 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвано, після розірвання розірвання шлюбу прізвище дружин и залишено «Кручко».

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, учень 8-А класу, зарахований до Попільнянської гімназії № 1- 22 листопада 2017 року, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, який знаходиться під опікою батька ОСОБА_1, який приділяє належну увагу вихованню сина. Наведене підтверджується копіями довідки та характеристики директора Попільнянської гімназії №1.

Відповідно до копії акту обстеження від 19 вересня 2018 року умов проживання ОСОБА_1 за адресою: смт. Попільня, вул. Київська Калініна), 46, кв. 2, умови проживання ОСОБА_1 задовільні. У квартирі чисто, кімнат укомплектовані сучасними меблями. Для малолітнього ОСОБА_12, який зі слів ОСОБА_1 являється його біологічним сином, забезпечені всі необхідні умови для повноцінного розвитку. Комісією рекомендовано встановити батьківство відносно малолітнього ОСОБА_12.

ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_4 з проханням підготувати свою частину заяви про визнання батьківства відносно дитини ОСОБА_5, проте ОСОБА_4 не відреагувала на дане звернення /копія заяв та фіскального чека/.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Як вбачається із роз'яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до статті 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованим, наведені в ньому факти доведені, а тому вони підлягають задоволенню.

Згідно статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батька.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Відповідно до статті 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, пояснення учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При розподілі судових витрат суд враховує те, що Відповідач визнав позов повністю, тому Позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, а решта підлягає стягненню з Відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48,76, 78, 81, 82, 128, 258, 259, 263-265 ЦПК України; статтями 126, 128, 135, 145, 147 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Попільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису № 24 від 13 липня 2005 року про народження ОСОБА_8, складеного Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області відомості про батька дитини ОСОБА_11.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 Україна.

Попільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису № 24 від 13 липня 2005 року, складеного Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши в графі "батько" - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, змінивши прізвище дитини з «Полєхіна» на «Кручко».

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1 (13514 смт. Корнин вул. К. Маркса, 26 Попільнянського району Житомирської області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (13501 АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (13501 АДРЕСА_2) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову на підставі квитанції № 0.0..1 ПАТ «Приватбанк» від 08 жовтня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок, згідно частини першої статті 142 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_13