Номер провадження: 22-ц/785/6642/18
Номер справи місцевого суду: 508/316/18
Головуючий у першій інстанції Парій І. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, на рішення Миколаївського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Парій І.О. 22 травня 2018 року у смт Миколаївка,-

встановила:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів (а. с. 1-3).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі заочного рішення Миколаївського районного суду від 18 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_3 сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів матеріальний стан суттєво змінився, оскільки син ОСОБА_4 подорослішав та потребує додаткових коштів на утримання та забезпечення належного життя, в зв'язку з чим позивач просила суд змінити розмір аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 листопада 2013 року до досягнення дитиною повноліття, визначивши їх обмеження не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.47-49).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 59-62, 76-80).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 03 березня 2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 18 грудня 2013 (справа № 508/1160/13-ц) постановлено стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі вищезазначеного заочного рішення, Миколаївським районним судом Одеської області виданий виконавчий лист із зазначенням резолютивної частини рішення, що підлягає виконанню, який на час постановлення оскаржуваного рішення суду перебуває на виконанні у Першому Суворовському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, Державна виконавча служба України, як орган, на який покладені функції щодо здійснення завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень, не має повноважень самостійно, а також на підставі заяви стягувача або ж іншої особи змінювати спосіб та розмір стягуваних аліментів, які визначені за рішенням суду.

Таким чином, суд першої інстанції неправомірно визначив відсутність у матеріалах справи доказів звернення позивача до державного виконавця, як підставу для відмови у задоволенні позовної заяви про зміну розміру аліментів.

Помилковим також є висновок суду першої інстанції, що незабезпечення державним виконавцем отримання стягувачем гарантованого кожній дитині мінімального розміру аліментів є підставою для оскарження його дій або бездіяльності.

Тому, суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов помилкового висновку щодо можливості зміни мінімального розміру аліментів з 30% на 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку державним виконавцем без наявності на те відповідного судового рішення, що набрало законної сили.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей.

;abz=JKTQQ">Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Сам спосіб стягнення аліментів визначає той із батьків, з яким проживає дитина. Таким чином, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути зміненим рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів уразі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріалами справи встановлено, що позивач надала докази зміни її матеріального стану як одержувача аліментів, оскільки збільшився вік дитини, збільшилися витрати на утримання сина, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршує майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина. Крім цього, на момент звернення до суду із позовом збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вказаних обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим Миколаївського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 рокупідлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів- задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 67050, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: 67050, АДРЕСА_2) на утриманнянеповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 67050, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: 67050, АДРЕСА_2) аліменти на утриманнянеповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе