Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

28 грудня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом було відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1, Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Пріоритет» ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину щодо дострокового розірванння договору оренди, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових прав на майно.

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1151 га з кадастровим номером :03:003:0031, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району та власником якої є ОСОБА_1, а також, заявник просив вжити заходи забезпечення позову по вказаній справі шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вказаної спірної земельної ділянки.

Подана заява мотивована наявною загрозою настання обставин, що можуть унеможливити виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог та істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, оскільки станом на сьогоднішній день частина інших земельних ділянок, які раніше передавались в оренду співзасновнику ТОВ Агрофірма «Матюші», були поділені їх власниками без попередження та отримання на це згоди від законних орендарів таких земельних ділянок. Заявник детально виклав в заяві всі підстави для забезпечення їх позову. На підтвердження наведених обставин, тобто виявленої схеми поділу земельних ділянокв аналогічних судових спорах щодо оренди землі,заявник приєднав до своєї заяви про забезпечення позову інформаційні довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14.09.2018р., копію наказу Міністерства юстиції України від 17.09.2018 № 2984/5 та копію листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області за вих. №333/121-18 від 17.09.2018 року. Посилаючись на приписи частини 1-3 ст. 77 Закону України «Про Державний земельний кадастр», пунктів 114, 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012, заявник зазначав, що відновлення запису про земельну ділянку, державна реєстрація якої може буде скасована, є технічно неможливим, а відтак, і виконання рішення у даній справі може стати неможливим у разі проведення поділу спірної земельної ділянки, якщо позовні вимоги буде задоволено повністю або частково.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуваннямвикладених заявником обставин та вищезазначених доказів, які надані заявником на підтвердження його вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір щодо права оренди на земельну ділянку, реєстрації правочинів, і невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В даному випадку, суд вважає, що забезпечення позову є ефективним захистом прав сторони по справі.

Судом враховано, що спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, тобто заборона на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо такої земельної ділянки, жодним чином не позбавляє власника права володіння нею. Також, арешт земельної ділянки ніяким чином не впливає на будь-чиє користування (орати,сіяти,обробляти, збирати врожай і т.д.) земельною ділянкою.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховує наслідки арешту майна, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому суд вважає, що підлягає до задоволення вимога про накладення арешту на земельну ділянку, площею 2,1151 га з кадастровим номером :03:003:0031, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району та власником якої є ОСОБА_1 Однак, в частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо цієї земельної ділянки, -заява задоволенню не підлягає. Правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає. Крім того, арешт майна це і є тимчасове, до скасування у встановленому ЦПК України порядку, позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження майном. Арешт майна це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до завершення розгляду спору, а тому є зайвим встановлення заборони на вчинення певних дій переліченим вище субєктам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.Частина перша статті 157 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018\

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 2,1151 га з кадастровим номером :03:003:0031, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, власником якої є ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_4