Справа № 761/1358/18
Провадження № 2/761/3940/2018
30 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Рибака М.А.
за участі секретаря Малашевського О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення викупної суми за договором страхування життя, -
10 січня 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» на свою користь викупну суму за договором страхування життя у розмірі 1583, 33 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.01.2018 року становить 54 838, 48 грн., пеню у розмірі 312,50 грн., 3 % річних у розмірі 234,38 грн. та достроково припинити дію договору страхування життя - поліс №1000356 від 23.10.2007 року.
Позовні вимоги мотивує тим, що 23.10.2007 року між ЗАТ «СК «Оранта-Життя», правонаступником якого є відповідач, та позивачем було укладено договір стархування життя за програмою «Оранта-Лайф», на підставі якого видано поліс страхування життя № 1000356 від 23.10.2017 року. На підставі укладеного договору, позивач здійснював своєчасну та повну сплату страхових платежів протягом 10 років. У жовтні 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору та сплату викупної суми, однак по теперішній час зазначена сума коштів відповідачем не була виплачена позивачу, у зв'язку з чим останній вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав та просила суд стягнути з відповідача зазначену викупну суму та достроково припинити дію договору страхування життя.
Ухвалою суду від 26.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27 червня на 13.30 год.
Ухвалою суду від 27.06.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 30.07.2018 року на 13.20 год.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).
Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.10.2007 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір страхування життя, який складається з Правил добровільного страхування життя за програмою «Оранта-Лайф» та Полісу страхування життя №1000356.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 20 серпня 2014 року, ОСОБА_1 змінила прізвище після реєстрації шлюбу на - «ОСОБА_1» (а.с. 8)
Поліс укладено на підставі заяви на страхування життя № 100444 від 22 жовтня 2007 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку.
Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 982 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідно до копій квитанцій, наявних в матеріалах справи, позивач здійснювала сплату страхових платежів протягом 10 років з жовтня 2007 року по вересень 2017 року.
У жовтні 2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про дострокове розірвання договору та сплати викупної суми.
Відповідно до ст. 997 ЦК України, договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.
У відповідності до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України.
Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про страхування», про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування.
Так, позивачем 11.10.2017 року направлено на адресу відповідача заяву про дострокове припинення дії договору, яка була отримана уповноваженою особою відповідача 23.10.2017 року у відповідності до п. 24.2 Правил добровільного страхування життя, яким передбачено, що про намір достроково припинити дію договору сторона - ініціатор зобов'язана повідомити іншу сторону не пізніше як за 30 календарних днів до запропонованої дати припинення договору.
Отже, позивач виконав вимоги ч. 3 ст. 28 Закону України «Про страхування» та повідомив відповідача про припинення Договору належним чином, а тому договір відповідно до вимог закону є припиненим, у зв'язку з чим визнанню достроково припиненим в судовому порядку не підлягає.
Згідно ч. 6 ст. 28 Закону України «Про страхування» у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.
Відповідно до п. 1.11 Правил добровільного страхування життя, вбачається, що викупна сума - грошова сума, яка виплачується страхувальнику у разі дострокового припинення дії договору страхування та розраховується математично на день припинення дії договору страхування залежно від періоду, протягом якого діяв договір, за методикою яка є невід'ємною частиною цих правил.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За п. 20.16 Правил добровільного страхування життя, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати Вигодонабувачу неустойки (штрафу, пені) за кожен день прострочення виходячи із 4 % річних.
При цьому, слід зазначити, що вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені та трьох процентів річних, нарахованих у зв'язку із простроченням виконання відповідачем вищевказаних грошових зобов'язань по виплаті викупної суми виходячи і наданих позивачем розрахунків, перевірених судом у розмірі 234, 38 грн. - 3% річних та пені у сумі - 312, 50 грн.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь.
Керуючись ст.ст. 6, 28 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 23, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення викупної суми за договором страхування життя, - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» на користь ОСОБА_1 викупну суму за договором страхування життя у розмірі 1583, 33 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 15.01.2018 року становить 54 838, 48 грн., пеню у розмірі - 312,50 грн., 3 % річних у сумі 234,38 грн.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Життя» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, адреса:АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Оранта-Життя»: 04053, м. Київ, пров. Несторівський, 7, .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення складений 09.08.2018 року.