Справа № 449/267/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.,

при секретарі Баран П.Д.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перемишляни, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Третьої особи: служби у справах дітей Перемишлянської РДА про визначення способу участі у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить зобовязати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з його сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом участі у вихованні малолітнього сина у першу та третю суботу, неділю місяця, по три години, свої позовні вимоги аргументує тим, що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2, остання чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні з сином, в результаті чого він звернувся із заявою до органу опіки служби у справах дітей Перемишлянської РДА Львівської області і рішенням служби у справах дітей Перемишлянської РДА Львівської області від 17.02.2017 року вирішено питання визначення способу його участі у вихованні сина, однак ОСОБА_2 не надає йому можливості бачитися з сином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання проти позову заперечила, пояснила що ОСОБА_3 самоусунувся від виховання сина, коли приїжджає до сина веде себе агресивно, крім цього проти нього відкрито кримінальну справу.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ №281792, встановлено, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є неповнолітній син: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до талонів-повідомлення від 15.07.2017 року та 17.09.2017 року, встановлено, що ОСОБА_3 звертався до Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області.

Згідно листа-відповіді Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, встановлено, що звернення ОСОБА_3 розглянуто і йому рекомендовано звернутися до органу опіки і піклування Перемишлянської РДА чи суду для визначення годин та дат для побачень із малолітнім ОСОБА_4

Рішенням №19 комісії з питань захисту прав дитини Перемишлянської РДА від 17.02.2017 року, дозволено ОСОБА_3 брати участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, у першу та третю суботу, неділю місяця, по 3 години у присутності матері.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 03.05.2-17 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та стягнено з ОСОБА_3 на користь матері ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 750.00 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття.

Згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини» від 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_5 України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини і розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на цей обсяг їхніх прав і не звільняє від виконання обовязків щодо дитини.

У відповідності до ст.157 ч.2 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Обовязок батька щодо виховання та розвитку дитини закріплений і в ст.150 СК України. Частина 3 ст.157 СК встановлює заборону, яка передбачає, що той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Ст.158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 258, 259, 268 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 157, 158, 159 СК України, ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини, ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»,

В И Р І Ш И В:

Позов = задоволити. Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні з його сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом участі у вихованні малолітнього сина у першу та третю суботу, неділю місяця, по три години у присутності матері, у спільно узгоджені батьками час та місце.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення, через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_5