Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочний порядок розгляду)

27 грудня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Федоровій Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

12 вересня 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони проживали разом, без реєстрації шлюбу і від даних відносин у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 2015 року сторони припинили спільне проживання і позивач разом з дочкою стала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Останній є пенсіонером за інвалідністю та працює не офіційно.

Оскільки позивачу стало складно утримувати малолітню дитину, остання звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття.

Сторони в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася в порядку п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач вважається належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_2 до суду не надійшло.

Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, у звязку з неявкою належно повідомленого відповідача, неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження.

15.11.2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог, відсутність заперечень щодо заочного рішення.

Встановлені судом обставини:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 28.01.2013 року, серії І-СР №162504.

З довідки виконкому Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11.09.2018 року №419 вбачається, що ОСОБА_1, зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і має такий склад сімї: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка.

Отже в судовому засіданні встановлено, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Враховуючи, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матірю, а відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, суд приходить до висновку, що батько також повинен приймати участь в утриманні дитини, в тому числі і шляхом надання матеріальної допомоги. Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які спростовують факт перебування малолітньої дитини на утриманні позивача.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.180-183 СК України та ст.ст. 141, 263-265,280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2018 р. і до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення щодо стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому позовного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП:НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8.

Суддя: Є. П. Тептюк