Справа № 595/1406/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Бучацької районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відділу освіти, молоді та спорту Бучацької районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 14.04.2016 року її було поновлено на роботі на посаді вчителя Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ступенів. Відділом освіти Бучацької РДА видано наказ №99-К від 19.04.16 року про поновлення її на роботі з 10.11.2014 року. Проте, відповідач не забезпечив її педагогічним навантаження 6,5 годин християнської етики на 2016-2017 навчальний рік у Ліщанецькій ЗОШ І-ІІ ст., чим спричинив вимушений прогул з 30.07.2016р. по 23.03.2017р., тому з відповідача слід стягнути в її користь середній заробіток за вказаний період в сумі 8703 грн.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29.08.2018 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Крім цього, відповідачу визначено строки з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що період з 30.07.2016р. по 23.03.2017р. вона вважає вимушеним прогулом, оскільки перебувала у трудових відносинах з Ліщанецькою ЗОШ І-ІІ ст., а відповідач за вказаний період не виплатив їй заробітну плату.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що на виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 14.04.2016 року позивачку ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ст. Тарифікація на навчальний рік затверджується з 01 вересня кожного року. У Ліщанецькій школі у навчальному плані 2016-2017р. був відсутній предмет "Християнська етика", оскільки він належить до годин варіативної складової та вводиться за заявами батьків, тому тарифікувати позивачку на даний предмет та вказану у позовній заяві кількість годин було неможливо. З 30 липня 2016 року по 23 березня 2017 року ОСОБА_1 не з'являлася на робочому місці, аргументуючи тим, що відповідач не забезпечив її педагогічним навантаженням - 6,5 год. християнської етики, хоча в той же час не була позбавлена змоги працювати на іншій посаді, тому просив відмовити в позові.

Вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 14.04.2016 року поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ст. з 10.11.2014 року та стягнуто з відділу освіти Бучацької РДА на її користь грошову компенсацію у розмірі 17170,97 грн.

В силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідного до ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обовязковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні. При цьому Пленум Верховного Суду України у п.34 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. №9 роз'яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Наказом відділу освіти Бучацької РДА №99-К від 19.04.2016 року ОСОБА_1 поновлена на посаді вчителя Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ст. з 10.11.2014 року.

З 14.04.2016 року до 02.06.2016 року ОСОБА_1 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати.

З 02.06.2016 року до 30.07.2016 року ОСОБА_1 перебувала у основній щорічній відпустці, відповідно до наказу №180 від 01.06.2016 року.

Відповідно до наказу №52-К від 23.03.2017 року позивачку звільнено з роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

За період, з 30.07.2016 року по 23.03.2017 року, ОСОБА_1 не отримувала заробітної плати, оскільки вона не працювала і така не нараховувалась.

Вимушений прогул - час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений змоги працювати. Вимушений прогул працівника має місце при незаконній відмові у прийнятті його на роботу або при несвоєчасному укладенні трудового договору, незаконному відстороненні від роботи, незаконному звільненні або незаконному переведенні на іншу роботу, затримці видачі трудової книжки, неправильному формулюванні в трудовій книжці причини звільнення, якщо воно перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Положення ст.235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт порушення відповідачем трудових прав позивачки, що в розумінні трудового законодавства період з 30.07.2016 року по 23.03.2017 року для позивачки не є вимушеним прогулом, оскільки остання не довела, що у вказаний період вона була незаконно відсторонена від роботи або незаконно звільнена, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення в її користь середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,263-265,268,279 ЦПК України, ст.ст.235 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Бучацької районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_3