Провадження №2/200/3858/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лавренко Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3»про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначила, що вона з 22 травня 2014 року працює на посаді медичної сестри лікаря-хірурга в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2. До її безпосередніх обовязків входять, зокрема і обовязки щодо застосування дезинфекційних засобів у своїй роботі. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоровя України № 308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення» передбачено доплату у розмірі 10% посадового (місячного) окладу за використання в роботі дезинфікуючих засобів. У період з 23 травня 2014 року по 30 січня 2017 року така доплата позивачу нарахована і виплачені не була. На її звернення, відповідач повідомив, що чинним законодавством не передбачено процедуру виплати коштів за раніше невиплачені доплати. На звернення до Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області позивач отримала відповідь про те, що за інформацією відповідача, доплату провести неможливо, тому що у кошторисних призначеннях на 2018 рік не передбачена виплата за минулий період. Виходячи із розміру посадового окладу за травень 2014 січень 2017 років, позивач вважає, що заборгованість по заробітній плату з указаного виду доплати складає 4882,10 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» про стягнення заборгованості по заробітній платі, визначено проводити судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 31 жовтня 2018 року, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлений про розгляд справи, однак відзив на позов не надав, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4).

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 вказаної статті у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у звязку з повідомленням ним або членом його сімї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обовязок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до положень статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом встановлено, що 22.05.2014 року позивача було прийнято на посаду сестри медичної лікаря-хірурга дитячого в амбулаторію загальної практики сімейної медицини № 2 в Комунальний заклад «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», що підтверджується записом у трудовій книжці.

03 січня 2017 року назва закладу змінена на Комунальний заклад «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 07.09.2016 року, що підтверджується записом у трудовій книжці позивача.

Як вбачається з посадової інструкції сестри медичної лікаря-хірурга, яка затверджена головним лікарем КЗ «ДЦПМСД № 3» ОСОБА_2 03 січня 2017 року, та з якою під підпис ознайомлена позивач, до обовязків позивача входить застосування дезинфекційних засобів, якісне проведення дезінфекції інструментарію та відпрацьованого матеріалу (п.п.2.19, 2.20).

Відповідно до п.3.4.7.Наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоровя України № 308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення», Працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що вона має право на отримання доплати у розмірі 10 відсотків посадового окладу за використання в роботі дезинфікувальних засобів.

Відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивача та доводили протилежне.

Навпаки, з відповіді від 13.04.2018 року № 630 за підписом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» ОСОБА_3 на звернення позивача, а також з листа Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 04.05.2018 року, вбачається, що рішення про неможливість виплатити вказану доплату за період з 22.05.2014 по 30.01.2017 року повязане лише з відсутністю процедури виплати коштів за минулий період та відсутності відповідних кошторисних призначень.

Згідно розрахункових листів, наданих відповідачем, посадовий оклад ОСОБА_1 з травня 2014 по вересень 2014 року 1235,00 грн. При цьому в травні 2014 року розмір посадового окладу становив 455,00 грн. враховуючи дату прийняття на роботу 22.05.2014 року. З жовтня 2014 року по грудень 2014 року посадовий оклад складав 1263,00 грн., з січня 2015 року по серпень 2015 року 1263 грн., з вересня 2015 року по листопад 2015 року 1467,00 грн., грудень 2015 року 1614,00 грн., з січня 2016 по квітень 2016 року 1614 грн., з травня 2016 по листопад 2016 року 1718,00 грн., грудень 2016 року 1936,00 грн., січень 2017 року 2320,00 грн.

Таким чином, 10% суми посадового окладу, яка мала бути виплачена позивачу, становить:

Травень 2014 року 45,50 грн.,

Червень 2014 року 123,50 грн.,

Липень 2014 року - 123,50 грн.,

Серпень 2014 року - 123,50 грн.,

Вересень 2014 року - 123,50 грн.,

Жовтень 2014 року 126,30 грн.,

Листопад 2014 року - 126,30 грн.,

Грудень 2014 року - 126,30 грн.,

Січень 2015 року - 126,30 грн.,

Лютий 2015 року - 126,30 грн.,

Березень 2015 року - 126,30 грн.,

Квітень 2015 року - 126,30 грн.,

Травень 2015 року - 126,30 грн.,

Червень 2015 року - 126,30 грн.,

Липень 2015 року - 126,30 грн.,

Серпень 2015 року - 126,30 грн.,

Вересень 2015 року 146,70 грн.,

Жовтень 2015 року - 146,70 грн.,

Листопад 2015 року - 146,70 грн.,

Грудень 2015 року 161,40 грн.,

Січень 2016 року - 161,40 грн.,

Лютий 2016 року - 161,40 грн.,

Березень 2016 року - 161,40 грн.,

Квітень 2016 року - 161,40 грн.,

Травень 2016 року 171,80 грн.,

Червень 2016 року - 171,80 грн.,

Липень 2016 року - 171,80 грн.,

Серпень 2016 року - 171,80 грн.,

Вересень 2016 року - 171,80 грн.,

Жовтень 2016 року - 171,80 грн.,

Листопад 2016 року - 171,80 грн.,

Грудень 2016 року - 193,60 грн.,

Січень 2017 року 232,00 грн.

Отже, загальний розмір заборгованості по заробітній платі із вказаного виду доплати складає 4804 грн. 10 коп., тобто позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітної платі у сумі 4804 грн. 10 коп., що утворилась внаслідок невиплати доплати за роботу з дезинфекційними засобами за посадою сестри медичної лікаря-хірурга дитячого, за період з 22.05.2014 по 30.01.2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску