Провадження № 2/727/1950/18
УХВАЛА

27 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач в судове засідання не зявився повторно.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили залишити позов без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача в судове засідання та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 4200 грн.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою судді від 18.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 07.11.2018 року, яке було відкладено на 14.11.2018 року у звязку із врученням позивачу копії відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.11.2018 року справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.11.2018 року.

В судові засідання, призначені на 17.12.2018 року та 27.12.2018 року, позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Також від позивача не надійшло заяв про розгляд справи в його відсутності.

Даних про те, що неявка позивача ОСОБА_1 в судове засідання мала місце з поважних причин, суд не має.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 двічі не зявився в судові засідання і не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності також в суд не надходило, розглянути в судовому засіданні справу у відсутності позивача неможливо, а тому, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини належить залишити без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл сторонами судових витрат.

Відповідачка з представником просили стягнути з позивача судові витрати, понесені нею у звязку наданням їй правничої допомоги, в сумі 4200 грн.

Згідно з ст. 12 ч.3, ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ч.3 п. 4 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом встановлено, що 01.11.2018 року відповідачка уклала з адвокатом ОСОБА_3 договір про надання правничої допомоги, відповідно до якого адвокат надає відповідачці правничу допомогу.

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.11.2018 року адвокатом ОСОБА_3 надано послуги на суму 4200,00 грн., яка сплачена відповідачкою відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №19 від 06.11.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 надав клопотання, в якому заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4200 грн., вважав їх неспівмірними обсягу роботи адвоката.

На думку суду з зазначеним розміром судових витрат відповідачки, які вона просить стягнути з позивача не можна погодитись.

Суд вважає, що розмір заявлених відповідачкою витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Крім того, керуючись принципами справедливості та верховенства права розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, результат її вирішення ніяким чином не впливає на репутацію відповідачки, ніякого публічного інтересу дана справа не викликала.

Отже, суд приходить до висновку, що вартість наданої правничої допомоги є завищеною.

А тому, враховуючи розмір виконаних адвокатом ОСОБА_3 робіт по наданню відповідачці ОСОБА_2 правничої допомоги, складність справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 1400 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 12, 15, 81, 89, 133, 137, 141, 257, 260, 261 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень.

З повним тестом ухвали суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 29.12.2018 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: