Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/4826/18
номер провадження 2/215/2349/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Бисовій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №215/4826/18 за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Товариство) про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоровя.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 (далі позивач) з 03.09.2001р. по 04.04.2017р. працювала у Товаристві та підпадав під дію шкідливих виробничих факторів виробничого середовища на організм через недосконалість робочого місця, технології, механізмів при виконанні робіт з керування екскаватором під час навантажувально-розвантажувальних робіт, переміщенням та плануванням випалених окатишів, робіт з ремонту та обслуговування механізмів, вузлів та обладнання екскаватора. 28.09.2017р. позивачу вперше було визначено ступінь втрати професійної працездатності 50% та третю групу інвалідності. Позивач змушений тривалий час проходить чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Вважає, що відповідач мав створити позивачу належні, небезпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоровя чи настання смерті були б неможливими. Вважає, що відповідач має відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в 92 050 грн, а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У судове засіданні представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, а також просив задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідач не зявилась, подала заяву, в якій просила суд розглянути справи без її участі, а також просила у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2018р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено.

У листопаді 2018р. відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії трудової книжки БТ-1 № 3691039, ОСОБА_2 з 03.09.2001р. працював у Товаристві на різних посадах, а 04.04.2017р. звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України (а.с.26-37).

Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 15 червня 2017 року комісією та затвердженого Першим заступником начальника ГУ Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області, у хворого ОСОБА_2, стаж роботи: загальний 34 роки, за професією 15 років 7 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 15 років 7 місяців. Вказано, що висновок про наявність шкідливих умов праці: На підставі санітарно-гігієнічної характеристики умови праці від 18.12.2015р. №2/2-11-3/5503 та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.04.2014 №248, умови праці машиніста екскаватора, зайнятого в технологічному процесі виробничої дільниці випалювання обкотишів цеху по виробництву обкотишів №2 ПРАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_2 відносяться: - за показниками виробничої загальної вібрації до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за параметрами шуму до 3 класу 1 ступені (шкідливі); - за показниками важкості праці (у т.ч. незручна робоча поза) до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за концентрацією пилу до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками напруженості праці до 3 класу 1 ступені (допустимості); - за показниками мікроклімату до 3 класу 1 ступені (допустимі); Загальна оцінка умов праці до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Діагноз: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації, церебрально-периферичний ангіодистонічний синдром з вегетативно-трофічними порушеннями кистей у сполученні з радикулопатією попереково-крижовою L4-L5-S1, білатеральною, переважно справа, зі стійким больовим синдромом та вираженими статико-динамічними порушеннями, нейродистрофічними проявами у вигляді деформуючого артрозу правого тазостегнового суглоба другого-третього ступеня з підвивихом, ПФ другого ступеня. Код Т75.2. Супутній відсутній.

У п. 16 Акта зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих виробничих факторів виробничого середовища на організм робочого, недосконалість технології, механізмів при виконанні машиністом екскаватора, робіт з керування екскаватором під час навантажувально-розвантажувальних робіт, переміщенням та плануванням випалених окатишів, робіт з ремонту та обслуговування механізмів, вузлів та обладнання екскаватора в цеху по виробництву обкотишів №2.

Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: вібрація, еквівалентний рівень вібрації в дБ: 60/65 при граничному 59/76; (згідно ДСН 3.3.6.039).

У пункті 19 Акта вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи (із зазначенням статей, пунктів законів та інших нормативно-правових актів, вимоги яких порушені): не встановлено через тривалий час роботи в умовах шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників служб.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА №046175 ОСОБА_2, дата огляду 28.09.2017р., група інвалідності третя, огляд первинний, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 50% - вібраційна хвороба, за 18.09.2017 до 01.10.2018, причина втрати професійної працездатності професійне захворювання машиніст екскаватора (звільнений 04.04.17р), дата встановлення страхового випадку 23.05.2017 №628. Потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП, сан. кур. лікування та ін. (а.с.7).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА №054001 обласної МСЕК № 6 ОСОБА_2, дата огляду 27.09.2018, група інвалідності третя, огляд повторний, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 50% - вібраційна хвороба, з 01.10.2018 безстроково (а.с.8-9).

Також у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 12 ААА №738771 вказано, що ОСОБА_2 група інвалідності третя з 01 жовтня 2018, причина інвалідності професійне захворювання, безстроково. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності Д - невролог (а.с.10-11).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 23.05.2017р. протокол №628, ОСОБА_2, 09.10.1961р.н., останнє місце роботи ПАТ «ПІВНГЗК», ЦПО-2, машиніст екскаватора, висновок: Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації, церебрально-периферичний ангіодистонічний синдром з вегетативно-трофічними порушеннями кистей у сполученні з радикулопатією попереково-крижовою L4-L5-S1, білатеральною, переважно справа, зі стійким больовим синдромом та вираженими статико-динамічними порушеннями, нейродистрофічними проявами у вигляді деформуючого артрозу правого тазостегнового суглоба другого-третього ступеня з підвивихом, ПФ другого ступеня. Захворювання професійне 23.05.2017р. Працював з 03.09.2001р. до 04.04.2017р. на ПАТ «ПІВНГЗК», ЦПО-2, машиністом екскаватора, всього в даній професії 15 років 7 міс. (а.с.16-18).

ОСОБА_2 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у звязку з професійними захворюванням, що підтверджується виписками епікризами (а.с. 19-25).

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань ОСОБА_2, багаторічний стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 15 років 7 місяць, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 50%, третя група інвалідності, яка встановлена безстроково, стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, стійка біль в п/крижовому відділі хребта, виражене обмеження рухів в попереку, посилення болю при зміні положення тіла, ході, з іррадіацією в праву ногу та правий тазо-стегновий суглоб, оніміння в правій нозі, судоми в пальцях правої стопи та в гомілці, виражену утруднену ходу, болі кистях, мілких суглобах, пальцях кистей, підвищену чутливість їх до холоду, головний біль, підвищення АТ, відчуття серцебиття, потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, «Д» нагляд лікарів, щорічні курси реабілітації, прийом медикаментів групи НПЗП, вітамінних комплексів, препаратів та ін., оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування та ін.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Доводи представника відповідача, вказані в письмових поясненнях поданих суду, про відсутність обов'язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов'язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПрАТ «ПівнГЗК», також доводи про те, що позивач свідомо обрав роботу протягом тривалого часу із шкідливими умовами та фактором виробничого процесу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища.

Посилання представника відповідача на несприятливу фінансову ситуацію підприємства відповідача не знімає відповідальності з ПрАТ ПівнГЗК за спричинення позивачу моральної шкоди.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 38 000 грн на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

З огляду на викладене необхідно стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 740,80 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя, задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 38 000 (тридцять вісім тисяч) гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 50089, АДРЕСА_1.

Відповідач приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження: 50079, м. Кривий Ріг.

Судовий збір на користь держави - стягувач Державна судова адміністрація України, , місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601). Реквізити: отримувач ГУК у м. Києві/ м. Київ/, код отримувача (код ЄДРПОУ)-37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя: