Справа № 692/839/17
Провадження № 2/692/159/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кантакузівської сільської ради Драбівського району Черкаської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви вказував, що 28.07.1996 року в селі Кантакузівка Драбівського району Черкаської області померла ОСОБА_2 Остання все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкове майно складалося з житлового будинку та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Петровського, розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах. Оригінал сертифікату був втрачений, але залишився його архівний екземпляр. Позивач у визначений ст. 549 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) шестимісячний строк після смерті ОСОБА_2 звернувся до Драбівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а в 1997 році отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Проте, оскілкьи сертифікат на пай був втрачений, це позбавляє позивача можливості оформити спадщину через нотаріуса, а тому вимусило її звернутися за вирішенням цього питання до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

З інформації наданої державним нотаріусом вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 28.07.1996 року. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) від 18.06.1996 року, остання мала право на земельну частку (пай) розміром 2,53 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. Петровського. Втрата оригіналу даного сертифікату перешкоджає позивачу оформити на нього право власності у нотаріуса.

Відповідно до ст. ст. 321,328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.206, ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 28 липня 1996 року в с. Кантакузівка Драбівського району Черкаської області, право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР-16 № 001837, виданого Драбівською районною державною адміністрацією 18 червня 1996 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий