Провадження № 22-ц/802/383/18 Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - - ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши у порядку спрощеного провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_6.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто позивачу.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, представник позивача - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 369, пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву особі, яка її подала, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в даній справі є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», позовна заява підписана представником за довіреністю ОСОБА_6, а до позовної заяви ОСОБА_3 товариства КБ «ПриватБанк» додано довіреність на імя представника банку - ОСОБА_6 на представництво інтересів не ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк», а Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»).

За таких обставин, на думку суду першої інстанції, позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Проте, такий висновок суду зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Пункт 1 частини 4 статті 185 ЦПК України передбачає, що заява повертається, в тому числі, у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина 1 статті 185 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина 7 статті 177 ЦПК України).

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина 3 статті 62 ЦПК України).

Крім того, за положеннями статті 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Із матеріалів позовної заяви убачається, що позовна заява ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підписана представником банку юрисконсультом департаменту із супроводу судового та виконавчого провадження ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_6, повноваження якої підтверджуються відповідною довіреністю №8332-К-Н-О від 31 серпня 2017 року без права передоручення, яка є чинною строком до 31 грудня 2019 року (а.с.28).

Зазначена довіреність на імя представника ОСОБА_6 видана ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі виконуючого обовязки голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_7, яка діяла на підставі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» від 03.04.2017 року № 409 і Протоколів №25 та № 26 від 20.07.2017 року засідання наглядової Ради ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, повноваження представника позивача на право представлення інтересів позивача у даній справі були підтверджені документом відповідно до статті 62 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 246 ЦК України.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву позивачу, також виходив з того, що позивачем було змінено тип акціонерного товариства та його офіційну назву.

У відповідності до статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видано довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Отже, законом визначений чіткий перелік підстав припинення довіреності і така підстава припинення довіреності, як зміна типу юридичної особи або ж зміна її назви в ньому відсутня.

За таких обставин висновок суду про те, що позовна заява подана особою, яка не має права її підписувати, є помилковим.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, у випадку відсутності відповідної довіреності чи іншого документа, що підтверджує повноваження представника позивача, суд мав право залишити позовну заяву без руху, а не повертати її особі, яка її подала.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що із-за порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року в даній справі скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді