АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року

м. Харків

Справа №646/844/17

Провадження №22-ц/790/1202/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарях - Дашковської Н.К., Чабан А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 646/844/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до вчинення дій, визнання договору іпотеки припиненим, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 особисто та в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2017 року, ухвалене суддею Тесліковою І.І., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до вчинення дій, визнання договору іпотеки припиненим.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 липня 2008 року між нею та ЗАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №ML-706/121/2008. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 14 липня 2008 року між нею та Банком укладено договір іпотеки №PML-706/121/2008, згідно якого вона передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1. У подальшому зі згоди Банку квартиру було переведено у статус житлового будинку. Додаткової угоди до іпотечного договору з цього приводу не складалось. В середині 2009 року вона отримала серйозну травму, внаслідок чого на протязі чотирьох місяців була позбавлена можливості керувати своїм бізнесом, у зв'язку з чим восени 2009 року вона привела до Банку покупця, який був згоден сплати її борг перед Банком у повному обсязі та придбати іпотечне майно. На протязі трьох місяців Банк не надав на це своєї згоди, у зв'язку з чим покупець відмовився від своїх намірів. В листопаді 2009 року Банк подав до неї позов про стягнення заборгованості, на що нею подано зустрічний позов про спонукання Банку прийняти в рахунок погашення заборгованості предмет іпотеки, ринкова вартість якої становила 186984,99дол. США. Позов Банку залишено без розгляду, а в задоволенні її позову відмовлено. У подальшому Банк переуступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та за позовом останнього стягнуто з неї 1591234грн. На підставі цього рішення відкрито виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на предмет іпотеки та здійснена його оцінка на суму 1803100грн. У вересні 2016 року їй стало відомо, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» переуступило право вимог ТОВ «АНСУ», а останній переуступив ОСОБА_2 У грудні 2016 року зі спірного житлового будинку знято арешт. Вважає що оскільки об'єкт зазначений в іпотечному договорі, його адреса змінені, будь-якого додаткового договору з цього приводу не укладалось, договір іпотеки припинив свою дію.

Просить суд з урахуванням доповнень до позовної заяви: визнати договір іпотеки припиненим; зобов'язати відповідача прийняти у свою власність спірний жилий будинок в рахунок погашення всієї заборгованості за кредитним договором з послідуючим його розірванням за його ринковою вартістю у розмірі 1803100грн.; з урахуванням обтяжень зобов'язати закласти самовільно збудований вихід, надати власнику сусідньої земельної ділянки дозвіл на здійснення прибудови до жилого будинку; виключити із акту опису житловий будинок, скасувати реєстрацію право власності на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведені обставини, на які вона посилається, підстави для задоволення позову відсутні.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 особисто та в особі свого представника ОСОБА_3 просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом не враховано, що згідно наданої суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91620836 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем 30 січня 2017 року, в той час коли станом на дату реєстрації за відповідачем продовжувало існувати право власності на будинок літ. «А-4» по АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 ще 05 листопада 2008 року. Відповідачем безпідставно в обхід встановлених чинним законодавством процедур набуто право власності на нерухоме майно.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 14 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір №ML-706/121/2008, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 130000дол. США зі сплатою обумовлених виплат строком до 14 липня 2023 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 перед Банком взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 14 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір іпотеки №PML-706/121/2008, посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО Науменко О.М. за реєстровим №939.

Згідно умов договору ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1, яке належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2007 року.

У подальшому ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводської районної в місті Харкові ради з клопотанням про надання нової поштової адреси та видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок літ. «А-4» про АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної в м. Харкові ради №492 від 21 жовтня 2008 року вирішено, зокрема, надати квартирі АДРЕСА_1 нову поштову адресу: АДРЕСА_1, оформити та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок літ. «А-4» загальною площею 106,7кв.м, житловою площею 65,6кв.м по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1

Рішенням КП «ХМБТІ» від 05 листопада 2008 року проведено реєстрацію права власності житлового будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 жовтня 2008 року, виданого Червонозаводською районною у м. Харкові радою.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним та іпотечним договорами від 14 липня 2008 року, у т.ч. і ОСОБА_1

У листопаді 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради та Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про скасування рішення Червонозаводської районної в м. Харкові ради від 21 жовтня 2008 року №492 та рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірний житловий будинок.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року залишена без змін, визнано недійсним рішення Червонозаводської районної в м. Харкові ради від 21 жовтня 2008 року №492 та скасовано рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом від 10 липня 2017 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2

У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки об'єкт, зазначений в іпотечному договорі, його адреса змінені, будь-якого додаткового договору з цього приводу не укладалось, то договір іпотеки припинив свою дію.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст.3 Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 Закону встановлений перелік підстав припинення іпотеки. Зокрема, однією з підстав припинення іпотеки є знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Між тим, як зазначалось вище, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 року, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року залишена без змін, визнано недійсним рішення Червонозаводської районного в м. Харкові ради від 21 жовтня 2008 року №492 та скасовано рішення реєстратора про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок.

За таких обставини вважати, що договір іпотеки припинив свою дію колегія суддів не вбачає.

Доказів в погашення заборгованості по кредитному договору ОСОБА_1 не надано.

Оскільки на даний час власником квартири є ОСОБА_2, то позовні вимоги ОСОБА_1 щодо виключення будинку з акту опису також задоволенню не підлягають.

Той факт, що для ОСОБА_1, як вона вказує, це єдине житло, не є підставою для виключення квартири з акту опису та скасування реєстрації квартири на ім'я ОСОБА_2

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявила, що частково не підтримує свої вимоги. Однак, заяв про відмову від позовних вимог нею не подано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення, яке ухвалене з дотриманням вимог закону.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 особисто та в особі її представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 03 серпня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді І.П. Коваленко

І.С. Сащенко