Справа № 183/3344/17
№ 2/183/379/18

У Х В А Л А
18 грудня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про витребування майна, визнання права власності в порядку набувальної давності,
за участю представника позивача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5, -

19 липня 2017 року по справі було відкрите провадження.
Ухвалою суду від 28 вересня 2017 року в якості третьої особи у справі було залучено виконавчий комітет Новомосковської міської ради.
У відповідності до п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147- VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом, в звязку з чим, судом здійснюється розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочате підготовче засідання.
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення доказів, у якому останній, зокрема просив суд витребувати у відповідача ОСОБА_2 оригінал угоди купівлі-продажу нерухомості від 04 серпня 1998 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, з метою проведення почеркознавчої експертизи цього документу.
В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача зазначає, що предметом спору є житловий будинок № 42 по вул. Паланочна, в м. Новомосковську. Даний обєкт нерухомості відповідачем ОСОБА_3 був проданий ОСОБА_7 на Українській товарній біржі згідно угоди купівлі-продажу від 04.08.1998 року, яка в подальшому стала підставою для визнання за відповідачем ОСОБА_2 права власності при ухваленні рішення суду від 14 червня 2016 року. Проте, справжність угоди викликає сумнів, з тих підстав, що на зворотній сторінці копії бланку угоди зазначено, що один із її екземплярів зберігається у справі Новомосковської товарної біржі, при цьому заповнений текст угоди на кожній із сторінок бланку неоднаковий, тобто має різний формат. Крім того, зі слів ОСОБА_8, яка у вказаний період часу працювала начальником Новомосковського районного БТІ «Інвентаризатор», підпис у графі начальника БТІ виконаний не її, що свідчить про недійсність угоди купівлі-продажу нерухомості, і що вказаний будинок ОСОБА_3 не продавала. А тому, виникає необхідність витребування у відповідача ОСОБА_2 оригіналу угоди купівлі-продажу нерухомості від 04 серпня 1998 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, з метою проведення почеркознавчої експертизи цього документу (117-119).
В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_4 своє клопотання про витребування доказів підтримав, з підстав викладених у ньому, а також просив суд зупинити провадження у справі.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання, такий доказ, на його думку, не стосується даної справи, а також зазначив, що у його довірителя відсутній оригінал договору купівлі-продажу, оскільки вона набула право власності на спірний житловий будинок на підставі іншого правовстановлюючого документу.
Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчаючи подане клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначене поняття доказів, такими у цивільному процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Частиною 4 ст. 83 ЦПК України передбачений обовязок учасника справи письмово повідомити суд про неможливість подання доказу у встановлений законом строк з обєктивних причин. При цьому часник справи повинен зазначити доказ, який не може бути витребувано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, що підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Цивільним процесуальним кодексом України передбачені, як підстави та порядок витребування доказів (ст. 84 ЦПК України), так і забезпечення доказів, зокрема шляхом витребування доказів (ст.ст. 116 - 119 ЦПК України).
Частинами 1 та 2 ст. 84 ЦПК України встановлено право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази, однак у клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Клопотання про витребування доказів повинно бути подано в строк, зазначений у частинах 2 та 3 ст. 83 цього кодексу. Якщо клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно положень ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Згідно ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Зважаючи на предмет та підстави даного позову, суд вважає, що представником позивача не достатньо обґрунтовано необхідність витребування такого доказу, зважаючи на наступне.
Підстава позову - обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.
Позивач, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наполягав на застосуванні до правовідносин, що виникли між цими сторонами вимог ст.344 ЦК України, якою врегульовані питання набуття права власності за набувальної давності. На виконання вимог п.3, п.5 ч.2 ст. 197 ЦПК України судом розяснено представникові позивача обставини які входять до предмету доказування, а також розяснено вимоги щодо можливості зміни підстав та предмету позову. Між тим, не зазначаючи на необхідності у зміні підстав позову, яка настає тоді, коли в процесі розгляду справи встановлюється невідповідність між обставинами чи нормами права, якими обґрунтовано позов, і обставинами чи нормами, за якими вимога може бути задоволена, розуміючи, що ОСОБА_2 набула право власності на спірне домоволодіння на підставі інших правовстановлюючих документів, ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування оригіналу договору, який не є предметом оскарження у цій справі. Суд вважає за необхідне розяснити позивачеві, що предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити своїх інтересів.
В даному випадку, позивач наполягає на тому, що набув право власності на спірний житловий будинок в порядку набувальної давності. Питання про визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 04 серпня 1998 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не ставиться, Клопотань про призначення почеркознавчої експертизи щодо вказаного договору не надходило. Крім того, в підготовчому засіданні представник позивача повідомив суд, що змінювати підставу, предмет позову не буде, будь-які інші клопотання відсутні.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, із зазначених вище норм процесуального закону щодо подання доказів, представником позивача не виконано, а з урахуванням ст.80 ЦПК України щодо достатності доказів, клопотання про витребування доказів не містить даних, в який спосіб ці докази нададуть змогу суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, а також даних про наявність такого доказу саме у відповідача ОСОБА_2
Аналізуючи викладене, суд з урахуванням вимог ст. 84 ЦПК України, вважає за необхідне відмовити представникові позивача у задоволенні клопотання про забезпечення доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,80,83,84,260 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити представникові позивача у задоволення клопотання про витребування у ОСОБА_2 оригіналу угоди купівлі-продажу нерухомості від 04 серпня 1998 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.