Ухвала

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 725/875/17

провадження № 61-38459ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 16 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка», Чернівецької міської ради, Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління екології та природних ресурсів Чернівецької обласної державної адміністрації, Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2018 року подана до Верховного Суду вказана касаційна скарга.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка», Чернівецької міської ради, Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: управління екології та природних ресурсів Чернівецької обласної державної адміністрації, Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області, у якому просив стягнути з відповідачів у відшкодування майнової шкоди 78 553,81 гривень і у відшкодування моральної - 10 000 гривень, посилаючись на те, що розташоване на території Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» сухе дерево впало на належний йому автомобіль, у зв'язку з чим автомобіль пошкоджено.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» задоволено частково. Стягнено з Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 78 553,81 гривень та у відшкодування моральної - 2 000 гривень, а також судовий збір у розмірі 2 385,33 гривень. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт відмовлено.

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 16 травня 2018 року апеляційну скаргу Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» залишено без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2018 року - без змін.

Стягуючи з Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» у відшкодування майнової шкоди 78 553,81 гривень і у відшкодування моральної - 2 000 гривень, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався статтями 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, положеннями Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, Тимчасовими правилами благоустрою міста Чернівців, затвердженими рішенням Чернівецької міської ради від 3 лютого 2015 року № 1489, зазначаючи, що Комунальна установа «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» уповноважена Чернівецькою міською радою відповідати за утримання об'єкта благоустрою - ботанічної пам'ятки місцевого значення «Група рідкісних дерев», тому повинна нести відповідальність за заподіяну позивачу у зв'язку з падінням дерева шкоду, оскільки своєчасно не забезпечила здійснення заходів щодо виявлення і видалення сухих дерев.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становить 1 762 гривні.

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування майнової шкоди у розмірі 78 553,81 гривень, що станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також вимога про відшкодування моральної шкоди, в частині якої справа є незначної складності.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої або апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять обґрунтувань випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року.

Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, прийняті у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, ним не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунальної установи «Чернівецька обласна консультативна стоматологічна поліклініка» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 16 травня 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко