ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1770/18 Справа № 174/474/17 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про захист прав власності на майно, виключення майна з опису, звільнення майна з - під арешту, треті особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГТУЮ у Дніпропетровській області про захист прав власності на майно, виключення майна з опису, звільнення майна з - під арешту, треті особи: ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_4

Уточнюючи позов, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з 05.08.1989 року по 21.07.2011 року. Під час шлюбу ними було придбано у власність легковий автомобіль «Асurа МDХ», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, цей автомобіль було придбано за кредитні кошти, отримані в ПАТ «УкрСиббанк», який продав право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_4 на придбання спірного автомобіля, на користь ПАТ «Дельта Банк». Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014 р., було визнано автомобіль спільною сумісною власністю ОСОБА_1 з ОСОБА_4, що була придбана ними під час шлюбу, та здійснено поділ зазначеного вище автомобіля з визначенням ідеальних часток за кожним із власників - по 1/2 частці кожному, без виділу цих часток в натурі з урахуванням технічних особливостей майна, яке є неподільною річчю. З моменту набрання чинності зазначеним вище рішенням суду, зазначений вище автомобіль перебував у фактичному володінні та користуванні у ОСОБА_4, відповідно до домовленості між співвласниками цього автомобіля.

Постановою про опис та арешт майна боржника, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 25.05.2017 р., на зазначений вище автомобіль було накладено арешт, заборонено його використання та призначено відповідального зберігача майна. При цьому, посадовою особою органу ДВС, яка виносила зазначену постанову, взагалі не було прийнято до уваги той факт, що 1/2 частка спірного автомобіля належить ОСОБА_1 за рішенням суду. Таким чином, відповідач своїми протиправними діями створив умови, які реально значно порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 як власника майна, що їй належить, оскільки наявність арешту на автомобіль в цілому позбавляє її права здійснити державну реєстрацію своєї частки транспортного засобу у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, позивачка просила в порядку усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 її права власності, виключити з опису та звільнити з-під арешту автомобіль «Асurа МDХ», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, в цілому, скасувати заборону на його використання та стягнути з відповідача на користь позивачки усі судові витрати, пов'язанні з розглядом цього позову в суді, в тому числі витрати, пов'язанні з наданням професійної, правничої допомоги адвокатом.

Заочним рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку усунення перешкод в здійсненні ОСОБА_1 її права спільної часткової власності, звільнено з-під арешту та виключено з опису 1/2 частку автомобіля «Acura MDX», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, яка належить ОСОБА_1

В решті заявлених вимог відмовлено.

Стягнуто з ГТУЮ у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.08.1989 року по 21.07.2011 року(а.с. 188,189).

У 2007 році придбали легковий автомобіль «Асurа МDХ», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, який зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11).

Автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, що була придбана ними під час шлюбу та факт виділення ОСОБА_1 1/2 частини даного легкового автомобіля, без виділу частки в натурі підтверджено копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014 року, яке набрало законної сили 17.11.2014 року. (а.с. 7-8).

22.02.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції ОСОБА_6 накладено арешт на автомобіль «Асurа МDХ», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, згідно копії витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.05.2017 р. (а.с. 6).

15.05.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 накладено арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_4, згідно копії витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 190-192).

З копії постанови про опис та арешт майна боржника від 25.05.2017 року вбачається, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого провадження № 52944903 з виконання виконавчого листа по справі № 2-537/11, виданого 29.05.2015 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 загальної заборгованості за договором позики у сумі 1 780 919,30 грн. державним виконавцем описано майно, що належить ОСОБА_4В, а саме автомобіль «Асurа МDХ», 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1, заборонено здійснювати використання та відчуження автомобілю, передано автомобіль на зберігання директору Дніпропетровської філії ДП «СЕТАН» ОСОБА_7 (а.с. 9-10).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вона є власником 1/2 частини спірного автомобіля, будь-яких зобовязань перед ОСОБА_3 не має і боржником не являється, а тому арешт накладений на майно останньої, тобто на 1/2 частину автомобіля «Асurа МDХ», кузов № 2HNYD28867Н543074, державний реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року випуску, підлягає скасуванню. Разом з тим, оскільки рішення суду за яким видано виконавчий лист 2-537/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 загальної заборгованості за договором позики у сумі 1780919,30 грн., який перебуває на виконанні в відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, борг не стягнуто, а за загальним правилом арешт діє до виконання рішення суду, тому арешт на майно належне ОСОБА_4, а саме 1/2 частину вищевказаного автомобіля скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» про те, що у 2007 році АКІБ УкрСиббанк та ОСОБА_4 уклали кредитний договір під заставу спірного автомобіля, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, однак наразі у позичальника існує заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк», зобов'язання за договором не виконані, а тому зняття арешту порушує їх права як заставодержателя, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки предметом розгляду у даній справі було саме накладення арешту на автомобіль в порядку виконавчого провадження.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, наявна застава спірного автомобіля, яка зареєстрована 27.01.2011 року зі змінами, згідно якої обтяжувачем є ПАТ Дельта Банк, яка зберігає чинність(а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених неювимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_8

ОСОБА_9