У Х В А Л А

29 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/21832/16-ц

провадження № 61-47321ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 19 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду міста Києва від 19 березня 2018 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було зазначити поважні причини, які перешкоджали позивачу протягом восьми місяців отримати повний текст судового рішення після його проголошення, надати докази на підтвердження цих обставин та надати належні та допустимі докази щодо дати отримання позивачем повного тексту судового рішення.

На виконання ухвали суду представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 надіслав заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення він отримав 22 листопада 2018 року у суді першої інстанції, що підтверджується довідкою Шевченківського районного суду міста Києва. В цій заяві зазначено, що ОСОБА_1 не брав участі й розгляді справи апеляційним судом, його інтереси представляв ОСОБА_3, який після закінчення розгляду справи втратив інтерес до її розгляду у зв'язку із сімейними обставинами (хвороба батька). ОСОБА_1 є «надзвичайно зайнятою особою, оскільки є керівником підприємства» і протягом восьми місяців майже кожен місяць перебував у відрядженні, в тому числі і за кордоном. Позивач очікував, що оскаржуване судове рішення буде надіслане йому апеляційним судом, однак у порушення вимог статті 272 ЦПК України постанова апеляційного суду йому не направлена.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом міста Києва прийнято постанову 19 березня 2018 року. Останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 09 квітня 2018 року. Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні за участю представника ОСОБА_1

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 03 грудня 2003 року). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків ( рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що з наданих ксерокопій наказів вбачається, що позивач перебував у відрядженнях періодично і доказів, які свідчать про те, що копію оскаржуваного рішення апеляційного суду йому не надіслано, суду не надано, доводи представника заявника свідчать, що ОСОБА_1 знав про результати розгляду справи, проте не використовував усіх засобів внутрішнього законодавства з метою прискорення процедури слухання. Тому суд касаційної інстанції не може вирішити питання щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки належних та допустимих доказів, які підтверджують поважність зазначених заявником обставин суду не надано.

Отже, станом на 28 грудня 2018 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 19 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарм-2000» про стягнення заборгованостіповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник