ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3500/18 Справа № 201/3388/18 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Макарова М.О.,

за участю секретаря Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року, якою визнано неподаною та повернуто заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями оперативно - розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями оперативно - розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року вказану заяву визнано неподаною та повернуто ОСОБА_1

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції не взято до уваги процесуальні аспекти ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури, суду щодо виду звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що згідно з частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суд виходив з того, що ним не виконано вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху, не повністю усунуто недоліки у ній.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до положень ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року залишено без руху заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди з тих підстав, що ним не вказано другу сторону у справі, відсутній перелік доказів, попередній розрахунок судових витрат та підтвердження про те, що ним не подано іншого позову з таких же підстав, а також не надано доказів звільнення від сплати судових витрат.

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримав 16.10.2018 року. (а.с.60)

На виконання ухвали суду від 12.10.2018 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву, в якій він посилається на неправомірність застосування судом до його заяви про відшкодування шкоди, поданої у порядку ст.12-14 ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви. Крім того, ОСОБА_1 зауважив, що він звільнений від сплати судового збору у даному випадку на підставі положень зазначеного вище закону. (а.с.61)

Дослідивши вказану заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції ухвалою від 22.10.2018 року визнав неподаною заяву та повернув її з тих підстав, що ОСОБА_1 не в повній мірі усунуто недоліки у заяві, а саме: не вказано другу сторону у справі, не наведено перелік доказів, попередній розрахунок судових витрат та підтвердження про те, що ним не подано іншого позову з таких же підстав.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Статтею 14 ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Оскільки Закон України № 266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) від 20 вересня 2018 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відшкодування шкоди в порядку ЗУ "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». При цьому, іншу сторону у справі ОСОБА_1 не зазначив, в той час як статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Залишаючи без руху, а в подальшому, визнаючи неподаною заяву ОСОБА_1 з наведених в ухвалі підстав, крім сплати судового збору, від якої звільнений ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов правильного правового висновку, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ЦПК України.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з належним врахуванням обставин, що мають значення для справи, вірно застосував положення процесуального права та дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання неподаною заяви ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Н.М.Деркач

І.Ю.Ткаченко

М.О.Макаров