УХВАЛА

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 127/18524/16-ц

провадження № 61-12047св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

відповідачі: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмаз В»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», подану його представником ОСОБА_5, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року, постановлену у складі судді Сичук М. М., і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 лютого 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Медяного В. М., Матківської М. В., Сопруна В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося з позовом до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз В» (далі - ТОВ «Алмаз В») про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2016 рокупозовну заяву ТОВ «Кей-Колект» залишено без руху у зв'язку зі сплатою судового збору у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».

Ухвалою цього суду від 26 жовтня 2016 року позовну заяву ТОВ «Кей-Колект» визнано неподаною і повернено позивачу.

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2016 року про залишення його позову без руху і судовий збір у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі, а саме за ставкою для вимог майнового характеру, не сплатив.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 2 лютого 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» відхилено, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки судовий збір сплачується за ставкою, що справляється за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру.

У березні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 лютого 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви і ухвала апеляційного суду про залишення ухвали суду першої інстанції без змін постановлені з порушенням норм процесуального права.

Заявник вказує, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки його доводам про те, що заборгованість за кредитним договором № 0 від 13 грудня 2007 року уже стягнена солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ТОВ «Топ-Алмаз» і ТОВ «Топал» на користь первісного кредитора ПАТ «УкрСиббанк» рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29 червня 2010 року у справі № 2-1884/10.

Оскільки при поданні позову про стягнення заборгованості судовий збір сплачувався виходячи із ціни позову, тобто з суми заборгованості, заявник вважає помилковою вимогу суду про повторну сплату судового збору у такій же сумі при поданні цього позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу.

Вказав на те, що подання позову про стягнення заборгованості і цього позову різними особами, а саме ТОВ «Кей-Колект» замість ПАТ «УкрСиббанк», не є підставою для стягнення судового збору за ставкою, яка справляється за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, так як заявник є новим кредитором у зобов'язанні і до нього перейшли права попереднього кредитора без зміни самого зобов'язання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Визнаючи позовну заяву ТОВ «Кей-Колект» неподаною і повертаючи її, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що за подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки судовий збір підлягає сплаті за ставкою, встановлено Законом України «Про судовий збір» для позовів майнового характеру, що подані юридичними особами, а саме виходячи із ціни позову, яка визначається вартістю іпотечного майна.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 березня 2018 року з підстав, передбачених частиною третьою статті 302 ГПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 907/9/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Карпати М» про звернення стягнення на предмет застави.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 907/9/17 свідчить, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вирішив передати вказану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду зв'язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 340/461/16-ц.

У справі № 340/461/16-цВерховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду постановою від 23 січня 2018 року скасував ухвалу Верховинського районного суду м. Івано-Франківська від 27 вересня 2016 року про визнання позовної заяви неподаною і її повернення у зв'язку з невиконанням вимоги суду щодо сплати судового збору та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2016 року про залишення ухвали суду першої інстанції без змін. Скасовуючи ухвали судів першої і апеляційної інстанцій, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що позовна заява щодо звернення стягнення на предмет іпотеки оплачується судовим збором як позовна заява немайнового характеру, якщо вона пред'явлена після вирішення питання про виконання основного зобов'язання, зокрема, після ухвалення рішення про стягнення заборгованості.

Направляючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про незгоду із висновками щодо немайнового характеру позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, поданої після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, та про помилковість висновку щодо оплати такої заяви судовим збором за ставкою, встановленою для позовів немайнового характеру.

У даній справі ТОВ «Кей-Колект» оскаржило ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року і ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 2 лютого 2017 року з підстав неправильного розрахунку судами попередніх інстанцій суми судового збору, яка підлягає сплаті при поданні позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за основним зобов'язанням.

Таким чином, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року і ухвала апеляційного суду Вінницької області від 2 лютого 2017 року, які є предметом перегляду у цій справі, постановлені щодо процесуального питання, вирішення якого винесено на розгляд Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року цивільну справу № 907/9/17 прийнято до розгляду, касаційний суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі № 127/18524/16-ц із власної ініціативи.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 127/18524/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз В» про звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 907/9/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Карпати М» про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик