Справа № 128/2065/18
УХВАЛА

09 серпня 2018 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки , -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею обрано суддю Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіну І.А.

Оглянувши зазначену позовну заяву та матеріали, долучені до неї, вважаю за необхідне заявити самовідвід згідно п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, ст. 37 ЦПК України та ст. 15 Кодексу суддівської етики з огляду на наступне.

Позивачем по даному позову являється ОСОБА_1, брат чоловіка ОСОБА_4, з якою я з 1994 року по 1998 рік працювала у Ленінському районному суді м. Вінниці (на даний час Вінницький міський суд Вінницької області) та за роки праці з якою у мене склалися дружні стосунки. Крім того, ОСОБА_4 займала посаду завідуючої канцелярії суду та була безпосередньо підлеглою моїй матері - ОСОБА_5, яка на той час займала посаду голови Ленінського районного суду м. Вінниці.

Вищезазначені обставини в подальшому можуть викликати ймовірний вплив на головуючу при винесенні рішення по справі.

Статтею 2 ЦПК України визначено завдання та основні засади цивільного судочинства - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є право відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі судді, щодо неупередженості якого є сумніви. Виходячи з цього, ефективність даного інституту пов'язана із застосуванням як національного законодавства, так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року. Зокрема, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції 1950 року, а також практики Європейського Суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права.

Відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції 1950 року при вирішенні спору щодо цивільних прав та обов'язків, сторони мають право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схваленої Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 5 Кодексу суддівської етики незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід'ємною складовою справедливого суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, заява судді Ганкіної І.А. про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 5 Кодексу суддівської етики, ст. ст. 2, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суддя , -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіної Ірини Анатоліївни про самовідвід - задоволити.

Відвести головуючого суддю Ганкіну Ірину Анатоліївну за матеріалами цивільного позову № 128/2065/18 ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки власності на земельну ділянку в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Матеріали цивільного позову № 128/2065/18 ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки - передати для розгляду іншому судді Вінницького районного суду Вінницької області у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Ганкіна