Справа № 562/1812/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" серпня 2018 р. Здолбунівський районний суд
Рівненської області
головуючого судді Мички І.М.
при секретарі судового засідання Парфенюк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1»яни Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, діти проживають з позивачкою , вона здійснює догляд за дітьми. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча спроможний це робити. Просить стягнути на утримання дітей аліменти в розмірі 1000 ( одна тисяча) щомісячно на кожну дитину частки всіх видів його доходів та заробітків щомісячно , але не менше 50% від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дати пред»явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Позивачка в судове зсідання не з»явилася , надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з»явився хоч про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою п» ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції 23.11.2013 року року, сторони зареєстрували шлюб , актовий запис №245.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії I- ГЮ №222265 дитини від 27.10.2017 року та свідоцтва про народження ОСОБА_4 I-ГЮ № 283326 відповідач є батьком дітей.
Як встановлено в судовому засіданні неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою, за адресою: с. П»ятигори , вул. Центральна,84. Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на утриманні позивачки.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своїх дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей.
Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що відповідач є працездатною особою . інших неповнолітніх дітей немає , стан здоров»я є задовільним , суд вважає за можливим визначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 ( одна) тисяча, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Також, відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.181-183,191 СК України, ст. ст.10,12,13,141,263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1»яни Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в користь ОСОБА_1»яни Олександрівни Олександрівни ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , жительки с. П»ятигори, вул. Центральна,84, на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_1 кіри Андріївни ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 ( одна) тисяча гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, стягнення аліментів починати з 25.05.2018 року .
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352,354 ЦПК України ) до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом 30 - ти днів з дня його проголошення. Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК ) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя І.М.Мичка