РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 серпня 2018 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.

при секретарі Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

встановив:

02 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживача.

В позовній заяві покликається на ту обставину, що 11 серпня 2017 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу №148, предметом якого є купівля товару, а саме обладнання (електронний вендінговий автомат по розливу води UV-12) для власних потреб. Ціна даного обладнання 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) грн. У відповідності до даного договору (п.2.3.) ним, як покупцем товару, сплачена передоплата в розмірі 70% від ціни обладнання. Так,відповідно до касових чеків та платіжних касових операцій позивачем на виконання договору на рахунок відповідача ОСОБА_2 були сплачені грошові суми: 11 серпня 2017 року- 45000 грн., 11 серпня 2017 року-10 000 грн., 14 серпня 2017 року-10050 грн., 14 серпня 2017 року- 5025 грн. Отже, в рахунок передоплати, на виконання Договору №148 від 11.08.2017 року ним були сплачені грошові кошти на суму 70 075 грн., а у зв'язку з проведенням оплати через платіжні термінали по карткових рахунках, ним витрачено загальну суму грошових коштів 70 482,25 грн.

Згідно пунктів 3.1. та 3.3. зазначеного Договору купівлі-продажу №148, відповідач ОСОБА_2 взяв на себе письмові зобов'язання у строк до 20 грудня 2017 року передати йому у власність вказане в Договорі обладнання, доставити його за свій власний кошт у м.Володимир-Волинський.

Від 20 грудня 2017 року термін поставки товару (обладнання) минув, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Всі можливі заходи досудового врегулювання спору з продавцем товару вичерпані. Телефонні переговори жодних позитивних результатів не дали. Від особистої зустрічі відповідач ухиляється. На його адресу 24 березня 2018 року було направлено письмову претензію, однак від отримання даного рекомендованого поштового відправлення відповідач намагався відмовитися, однак 10 квітня 2018 року ним особисто було отримано претензію, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На даний час товар - електронний вендінговий автомат по розливу води UV-12 продавцем позивачу не переданий у власність, грошові кошти з врахуванням усіх вимог Договору купівлі-продажу йому не повернуті.

Відповідно до пункту 5.4 Договору у випадку прострочення термінів виконання замовлення,прописаного в пункті 3.1. більше ніж на 3 місяці, виконавець повертає замовнику передоплату у повному обсязі і сторони розривають договір. Відповідно до вимог пункту 5.2. Договору купівлі-продажу № 148 від 11.08.2017року, у разі порушення терміну поставки, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми договору за кожен день прострочки. (0,01% від суми 95000 грн= 9,5 грн/день)

Відповідно до пункту 5.3. Договору Виконавець у випадку прострочення термінів виконання замовлення, прописаного в пункті 3.1 виплачує Замовнику штраф в розмірі 3000 грн.

У зв'язку з невиконанням Договору купівлі-продажу №148 від 11.08.2017 року з відповідача ОСОБА_2 за рішенням суду підлягає повне відшкодування завданих йому матеріальних збитків та передбачені Договором виплати. Вважає, що стягненню підлягає матеріальна шкода на суму 70 482,25 грн. що сплачена ним на користь продавця як передоплата із комісійними виплатами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на його користь 3000 грн. штрафу за прострочення термінів виконання замовлення та пеня за прострочення термінів виконання замовлення в розмірі 0,01% від суми договору за кожен день.

Моральну шкоду, заподіяну неправомірними діями відповідача, умисним ухиленням виконувати взяті на себе зобов'язання, знецінення коштів, сплачених за Договором та порушенням прав споживача, оцінює в розмірі 4000 грн.?

Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 70 482,25 грн., штраф у розмірі 3000 грн., пеню у розмірі 0,01 % від суми договору за кожен день прострочки з 20 грудня 2017 року по день ухвалення судового рішення включно, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 4000 грн. та стягнути понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 3700 грн.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 03 травня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 24 травня 2018 року.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 01 червня 2018 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання для участі у розгляді справи позивач не з'явився,подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 для участі у розгляді справи, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився, від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, а тому за згодою позивача суд вирішує справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 серпня 2017 року сторони по справі уклали договір купівлі-продажу №148, предметом якого є купівля товару, а саме обладнання (електронний вендінговий автомат по розливу води UV-12) для власних потреб. Ціна даного обладнання 95 000 (дев'яносто п'ять тисяч) грн.

Дана обставина стверджується копією вказаного договору, а факт його укладення не заперечується відповідачем у його листі, адресованому 09.07.2018 року на електронну адресу суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за змістом ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до даного договору (п.2.3.) позивачем, як покупцем товару, сплачена передоплата в розмірі 70% від ціни обладнання. Так,відповідно до касових чеків та платіжних касових операцій, позивачем на виконання договору на рахунок відповідача ОСОБА_2 були сплачені грошові суми: 11 серпня 2017 року- 45000 грн., 11 серпня 2017 року-10 000 грн., 14 серпня 2017 року-10050 грн., 14 серпня 2017 року- 5025 грн., при цьому з нього було знято комісію банку, що відображено в платіжних документах.

Отже, в рахунок передоплати, на виконання Договору №148 від 11.08.2017 року ним були сплачені відповідачу грошові кошти на суму 70 075 грн., а у зв'язку з проведенням оплати через платіжні термінали по карткових рахунках, ним витрачено загальну суму грошових коштів 70 482,25 грн.

Згідно пунктів 3.1. та 3.3. зазначеного Договору купівлі-продажу №148, відповідач ОСОБА_2 взяв на себе письмові зобов'язання у строк до 20 грудня 2017 року передати у власність позивача вказане в договорі обладнання, доставити його за свій власний кошт у м.Володимир-Волинський.

Судом встановлено, що від 20 грудня 2017 року термін поставки товару (обладнання) минув, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Дана обставина відповідачем визнається у його листі, адресованому 09.07.2018 року на електронну адресу суду.

Як вбачається з доводів позивача, всі можливі заходи досудового врегулювання спору з продавцем товару вичерпані. Телефонні переговори жодних позитивних результатів не дали. Від особистої зустрічі відповідач ухиляється. На його адресу 24 березня 2018 року було направлено письмову претензію, однак від отримання даного рекомендованого поштового відправлення відповідач намагався відмовитися, однак 10 квітня 2018 року ним особисто було отримано претензію, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На даний час товар - електронний вендінговий автомат по розливу води UV-12 продавцем позивачу не переданий у власність, грошові кошти з врахуванням усіх вимог Договору купівлі-продажу йому не повернуті.

Відповідно до пункту 5.4 Договору у випадку прострочення термінів виконання замовлення,прописаного в пункті 3.1. більше ніж на 3 місяці, виконавець повертає замовнику передоплату у повному обсязі і сторони розривають договір. Відповідно до вимог пункту 5.2. Договору купівлі-продажу № 148 від 11.08.2017року, у разі порушення терміну поставки, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми договору за кожен день прострочки (0,01% від суми 95000 грн= 9,5 грн/день).

Відповідно до пункту 5.3. Договору Виконавець у випадку прострочення термінів виконання замовлення, прописаного в пункті 3.1 виплачує Замовнику штраф в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача в користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 70 482 грн. 25 коп., штрафу у розмірі 3000 грн. та пені у розмірі 0,01 % від суми договору за кожен день прострочки з 20 грудня 2017 року по дату постановлення рішення суду підлягають до задоволення, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та на умовах договору.

Визначаючи розмір пені, суд виходить з розрахунку, що розмір пені відповідно до умов договору становить (0,01% від суми договору 95000 грн. становить 9 грн. 50 коп. за один день*231 день прострочки з 20 грудня 2017 року по 07 серпня 2018 року включно), що складає 2 194 грн.50 коп.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживача. Дана позовна вимога не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на положеннях ст. ст. 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів», згідно з якими споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Підставами для відшкодування моральної шкоди позивач зазначає неправомірні дії відповідача, ухилення виконувати взяті на себе зобов'язання, знецінення коштів, сплачених за договором.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права та обов'язки споживачів, зокрема згідно п.5 ч.1 споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ст.711 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Оскільки законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) тільки за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, то з урахуванням заявлених позивачем підстав для відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди, у зв'язку із чим позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги частково, в частині задоволення вимог майнового характеру, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладає сплату судового збору в цій частині на відповідача.

Оскільки позивачем сплачено 3700 грн. за надання правової допомоги, то з урахуванням що із заявлених двох позовних вимог суд задовольняє одну, відповідно половину понесених витрат на оплату правової допомоги слід стягнути в користь позивача з відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 599, 610, 693, 711 ЦК України, ст. ст. 4, 22 Закону України "Про захист прав споживачів», суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, матеріальну шкоду в сумі 70 482 грн. 25 коп., штраф у розмірі 3000 грн. та пеню у розмірі 0,01 % від суми договору за кожен день прострочки з 20 грудня 2017 року по 07 серпня 2018 року включно, що становить 2194 грн. 50 коп., а також стягнути з нього в користь ОСОБА_1 1850 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а всього стягнути в його користь 77 526 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 756 грн. 77 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовити.

За письмовою заявою відповідача рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Володимир-Волинського міського суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко