Справа № 604/736/18
Провадження № 2/604/345/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільській області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 16 грудня 2017 року, близько 08.30 год, рухаючись по автомобільній дорозі «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка», проїжджаючи 175 км з м. Волочиська в напрямку м. Тернополя на належному їм транспортному засобі марки «Renault Kango», д.н.з. НОМЕР_1, з дотриманням ПДР, по своїй смузі руху, коли в зустрічному напрямку рухався автомобіль НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4, та грубо порушуючи ПДР України, здійснюючи маневр обгону на ділянці дороги, де він заборонений, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення із належним йому автомобілем. Діями відповідача ОСОБА_4, які виразились в порушенні ним ПДР, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, їм було завдано як матеріальної, так і моральної шкоди. Внаслідок вказаного зіткнення транспортних засобів їм було заподіяно тілесні ушкодження. ОСОБА_2 з отриманими травмами доставлено до лікарні. На момент ДТП позивач ОСОБА_2 знаходилась на 5-му місяці вагітності. У звязку з отриманими травмами, вимушена була проходити лікування, яке повторювалось до моменту народження дитини, та постійно переживала можливу загрозу переривання вагітності через отримані травми та стрес, який зазнала. Крім того до сьогоднішнього дня відчуває біль від спричинення їй тілесних ушкоджень. Позивачу ОСОБА_3 були завдані тілесні ушкодження у вигляді синців, важких ударів в грудну клітину та нижніх кінцівок, у звязку з чим вимушений був проходити курс лікування амбулаторно. Позивачами було перенесено великий стрес, відчуття страху за своє життя та здоровя і до сьогоднішнього дня морально переживають. На початках після вказаної ДТП не могли спати, особливо переживали за здоровя і життя майбутньої дитини. Крім того їх автомобілю були завдані значні механічні пошкодження, у звязку з чим без проведення його відновлювального ремонту подальша експлуатація була неможливою, змушені були витрачати значний час по усунення наслідків ДТП. Позивач ОСОБА_3 являється приватним підприємцем та використовує автомобіль для поставки товару, проте внаслідок пошкодження автомобіля він не мав можливості використовувати транспортний засіб, що у свою чергу призводило до пригнічення, втрати життєво необхідних звязків з колегами по роботі, втрати покупців та заробітку, а також не змогли реалізувати життєві плани, для відновлення яких потрібен значний проміжок часу. Разом з тим відповідач ОСОБА_4 не вчинив жодних дій щодо усунення наслідків ДТП, не цікавився станом їх здоровя, що викликало у них відчуття розчарування та байдужості. У звязку з чим просять стягнути в користь позивача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, а в користь позивача ОСОБА_2 30 000 гривень моральної шкоди.

Позивачі та їх представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зіславшись на обставини, що у них викладені, та просять їх задоволити. Крім того просять стягнути із відповідача по справі сплачений ними та документально підтверджений судовий збір в розмірі 1409,60 грн та 6 000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, крім того в судовому засіданні безпосередньо пояснив, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди він та його матір намагались телефонувати та підходили до позивачів щодо відшкодування матеріальних збитків, проте будь-яких претензій останні не висували. Сума заявлених моральних збитків для нього є надто обтяжливою і у звязку з важким матеріальним становищем неспроможний буде її виплатити. Крім того після дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_3 відмовився від будь-якої медичної допомоги, оскільки не отримував жодних тілесних ушкоджень, а ОСОБА_2, враховуючи, що на час вчинення ДТП була вагітною, пройшла медичне обстеження і негативних змін виявлено не було. Вважає, що позивачі обґрунтували заподіяну моральну шкоду виключно словами, не надавши при цьому належних та допустимих доказів, які б підтвердили розмір понесених та заявлених витрат, а тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в їх задоволенні просить відмовити.

Суд, заслухавши думку позивачів по справі та їх представника, міркування відповідача по справі, вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх повній сукупності приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступних міркувань :

Відповідно до постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2018 року відповідача по справі ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно вказаної постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2018 року вбачається, що 16 грудня 2017 року приблизно об 08:30 год на 175 км автомобільної дороги «Стрий Тернопіль Кропивницький - Знамянка», ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «Сітроен-Джампер», номерний знак ВХ 0651ВН, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1, 14.6 «Г» ПДР України, а саме: не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, порушив правила обгону, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено - Кенго», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, що спричинило механічні пошкодження вищевказаних транспортних засобів з матеріальними збитками, а пасажир автомобіля марки «Рено-Кенго» ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Згідно оглянутих у судовому засіданні фотознімків ДТП вбачається, що автомобілі отримали значні механічні ушкодження, зокрема в автомобілі, під керуванням позивача ОСОБА_3, розбите вітрове скло, пошкоджено передній бампер, капот, решітка радіатора, фари та інше. Вказане підтверджує факт неможливості використання належного йому транспортного засобу як у власних цілях, так і для заняття господарської діяльності.

Таким чином судом встановлено, що 16 грудня 2017 року о 08:30 год сталася дорожньо-транспортна пригода за участі позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4, якого визнано винним у вказаній ДТП та притягнуто до відповідальності.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 185972, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець за реєстраційним номером картки платника податків та інших обовязкових платежів: НОМЕР_3.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку від 21 липня 2017 року № 513, вбачається, що ОСОБА_3 займається господарською діяльністю, а саме роздрібною торгівлею з лотків на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, а також роздрібною торгівлею з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Таким чином у судовому засіданні підтверджено той факт, що позивач ОСОБА_3 займається господарською діяльністю, що повязана із торгівлею з лотків на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, а також харчовими продуктами, для здійснення якої потрібний транспортний засіб, що тривалий час знаходився у несправному стані та не міг використовуватись у роботі.

Будь яких належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження суду не представлено.

Разом із тим, згідно довідки № 15300 від 18 грудня 2017 року, виданої Тернопільською міською комунальною лікарнею швидкої допомоги з приводу ДТП, ОСОБА_2 встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій лобної ділянки голови справа. Забій грудної клітки. Гематоми мяких тканин. Забій обох колінних гомілок.

Згідно довідки про тимчасову непрацездатність № 34, виданої Тернопільським лікувально-діагностичним центром, вбачається, що ОСОБА_2 знаходилась на амбулаторному лікуванні з 20 грудня 2017 року по 28 грудня 2017 року.

Згідно протоколу ультразвукового обстеження Підволочиської ЦРЛ від 16 грудня 2017 року вбачається, що пацієнтка ОСОБА_2 вагітна на 20 тижні.

Згідно оглянутих та досліджених медичних висновків лікарів та медичних оглядів протягом вагітності, вбачається, що позивач ОСОБА_2 постійно проходила жіночі консультації з приводу вагітності та УЗД-обстеження до моменту народження дитини.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД № 188453 від 01 листопада 2013 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, вбачається, що 16 жовтня 2013 року у позивачів по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_2

Таким чином судом встановлено, що внаслідок ДТП, та переживання за стан здоровя ненародженої на той час дитини, а також задля запобігання можливих негативних змін в її організмі, позивач ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 20 грудня 2017 року по 28 грудня 2017 року.

Разом із тим, суд вважає, що винним діями відповідача по справі позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заподіяно моральної шкоди, яка виражається у тому, що позивач ОСОБА_3, являючись приватним підприємцем та займаючись господарською діяльністю, а саме роздрібною торгівлею різних товарів, не мав можливості користуватись належним йому транспортним засобом, який є для нього джерелом доходів, що створювало дискомфорт та пригнічувало. Крім того, внаслідок вчинення ДТП переживав за стан здоровя своєї дружини та ненародженої на той час дитини, можливість негативного впливу на організм дружини факту ДТП та наслідків, що могли наступити. Позивачу ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження, остання зазнала фізичного болю та дискомфорту, внаслідок чого знаходилась на амбулаторному лікуванні, вимушених змін, що стались у її житті, тривоги за здоровя ненародженої дитини, роздратуванні, негативних емоціях, психічних стражданнях, що обмежило можливості нормальної життєдіяльності.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм п. 3 ст. 23, ст. 1167 Цивільного кодексу України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25 травня 2001 року, бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, наявність вимушених змін у його житті, та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З цих підстав, судом установлено порушення прав позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які підлягають до захисту шляхом часткового задоволення їх позовних вимог стягнення з відповідача ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 5000 гривень моральної шкоди, а в користь ОСОБА_2 10 000 моральної шкоди.

Разом із тим суд вважає за необхідне стягнути із відповідача по справі в користь позивачів 1409,60 грн сплаченого та документально підтвердженого судового збору, а також 6 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу згідно наданого суду договору та проведених розрахунків.

Керуючись ст. ст.2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,141,211,247, 263, 265, 266,273, 354, 355 ЦПК України, ст. 16,22,1166 Цивільного кодексу України, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 10 березня 2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_4, до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: смт. Підволочиськ вул.. Мстислава, 58а/13, ІПН НОМЕР_5, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 5000 (пять тисяч) гривень моральної шкоди, в користь ОСОБА_2 10000 (десять тисяч) гривень спричиненої моральної шкоди, судові витрати в розмірі 1409,60 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис.

Копія вірна

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5