Ухвала

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 278/2432/17

провадження № 61-46752ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Садівниче товариство «Трудівник», про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

В касаційній скарзі скаржник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримала лише 30 вересня 2018 року. До матеріалів касаційної скарги додано копію поштового конверта про відправлення постанови апеляційного суду від 27 вересня 2018 року.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового зборускаржник посилається на те, що вона є пенсіонером, іншого джерела існування, крім пенсії, вона не має.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового зборусуд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до підпункту «б» пункту 16 Закону України «Про внесення змін щодо Конституції України» (щодо правосуддя) від 02 червня 2016 року розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 16-1, згідно з яким з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін щодо Конституції України» (щодо правосуддя) представництво відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня

2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року (підпункт 11).

Вищевказаний закон набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Зі змісту судових рішень вбачається, що провадження у справі відкрито 20 листопада 2017 року. Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подана 31 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга подана ОСОБА_2 з посиланням на те, що він є представником заявника на підставі довіреності. Будь-яких доказів, що вказана особа є адвокатом і уповноважена представляти інтереси

ОСОБА_1 саме як адвокат, до касаційної скарги не додано.

З підстав викладеного касаційну скаргу слід залишити без руху та надати час для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема підтвердження статусу адвоката як представника ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, строк на касаційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року.

Клопотання ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє через представника ОСОБА_2, на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська