Справа № 709/209/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання Кіян С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТДВ "Експрес Страхування" до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ТДВ «Експрес Страхування» (далі позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначалося, що 1 грудня 2016 року по вул. Велика Окружна,

110-А, у с. Софіївська Борщагівка Київської області з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої останній, керуючи автомобілем «ВАЗ 210994»

(д.н.з. НОМЕР_1), допустив зіткнення з автомобілем «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2), що належить Уібе Чед Уейн, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року у справі

№ 369/11568/16-ц відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Автомобіль «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2) застрахований за договором добровільного страхування транспортного засобу від 6 жовтня 2016 року № 208.16.2327256. На умовах вказаного договору позивачем було сплачено Уібе Чед Уейн страхове відшкодування у розмірі 47070,47 гривень. Водночас цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. За таких обставин, до позивача відповідно до приписів діючого законодавства після виплати страхового відшкодування перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику. У звязку з цим позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 47070,47 гривень, а також судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, не погодився із сумою відшкодування, вважаючи її завеликою. Стверджував, що пошкодження були незначні і він на місці сплатив водію «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2) 3000,00 гривень, що підтверджується розпискою, яку долучив до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 1 грудня 2016 року о 10:00 відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ 210994» (д.н.з. НОМЕР_1), що належить ОСОБА_3, по вул. Велика Кільцева, 110-А в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області біля павільйону № А-3 на території «Столичний ринок», рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2), під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 20).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2), належний Уібе Чед Уейн, що внаслідок зазначеної ДТП зазнав механічних пошкоджень, застраховано у позивача на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу від 6 жовтня 2016 року № 208.16.2327256

(а.с. 12-17).

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2) від 9 лютого

2017 року № 1621 вартість відновлювального ремонту становить 55480,34 гривень (а.с. 21-35).

Згідно з калькуляцією від 5 грудня 2016 року № КА-0009401 (а.с. 36) та від 7 лютого

2017 року № КА-0009462 (а.с. 38) загальна вартість робіт і запчастин склала 50020,47 гривень.

Відновлювальний ремонт автомобіля «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2) здійснено

ТОВ «Промавтотехсервіс», що підтверджується актами виконаних робіт від 27 лютого 2017 року № 3А-0000788 (а.с. 39) і № 3А-0000790 (а.с. 40).

Таким чином позивач сплатив за вказаний відновлювальний ремонт (з відрахуванням франшизи у розмірі 2950,00 гривень) 47070,47 (50020,47 2950,00) гривень, про що свідчать копії платіжних доручень від 16 грудня 2016 року № ЦО03426 і від 9 лютого 2017 року № ЦО00300

(а.с. 45).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтями 1187, 1188 ЦК України та роз'ясненнями, наданими у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого відшкодовується винним.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З листа МТСБУ від 16 квітня 2017 року вих. № 3.1-05/9827 вбачається, що відповідач не відноситься до пільгової категорії громадян, які звільнені від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а по відношенню до автомобіля

«ВАЗ 210994» (д.н.з. НОМЕР_1), яким він керував під час ДТП, договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався (а.с. 47).

Позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування шкоди від 23 березня 2017 року вих. № 1217/3.16.1299 (а.с. 48), яка надсилалася рекомендованою поштою на адресу проживання відповідача та повернулася без вручення у звязку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією конверта (а.с. 49).

Водночас судом встановлено, що після ДТП, яка мала місце 1 грудня 2016 року, відповідач сплатив ОСОБА_4, яка керувала автомобілем «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2) під час ДТП, в якості відшкодування шкоди 3000,00 гривень, що підтверджується розпискою останньої (а.с. 81).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позивач, як страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування в межах сплаченої суми у розмірі 47070,47 гривень, отримав право зворотної вимоги до відповідача, але з урахуванням сплачених відповідачем 3000,00 гривень, а тому з відповідача підлягає до стягнення 44070,47 (47070,47 3000,00) гривень.

При цьому суд відхиляє твердження відповідача про порушення його права бути присутнім під час огляду автомобіля «КІА CARENS» (д.н.з. НОМЕР_2), оскільки на адресу його проживання курєрською поштою направлялося запрошення на огляд, проте не було ним отримано, оскільки курєр не зміг знайти отримувача (а.с. 30). Суд також оцінює критично доводи відповідача про необґрунтованість розміру страхового відшкодування, оскільки сума виплаченого відшкодування підтверджена дослідженими судом належними та допустимими доказами. Водночас відповідачем не надано будь-якого іншого розрахунку вартості відновлювальних робіт і запчастин або інших доказів на підтвердження таких доводів.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування підлягають до задоволення частково, а саме у розмірі 44070,47 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 44070,47 гривень (47070,47 3000,00), що становить 93,63% (44070,47 / 47070,47 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1649,76 гривень (1762,00 / 100 х 93,63).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ТДВ "Експрес Страхування" () суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 44070,47 (сорок чотири тисячі сімдесят гривень 47 копійок) гривень, а також судовий збір у розмірі 1649,76 (одна тисяча шістсот сорок дев'ять гривень 76 копійок) гривень.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

Повне рішення складено 6 серпня 2018 року.

Суддя В.В. Чубай