Справа № 200/7364/16-ц
Провадження № 2/200/2852/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» філія ПАТ «ОТП Банк» м. Дніпропетровськ, третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що 26 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-300/569/2007, згідно з яким третя особа отримала кредит у розмірі 178400,00 доларів США з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 19 жовтня 2022 року та плаваючою процентною ставкою 3,49% річних + FIDR. Виконання третьою особою зобовязань за вказаним кредитним договором забезпечувалося договором поруки № SR-300/569/2007 від 26.10.2007 року, укладеним між банком та позивачем. ОСОБА_2 припинила сплачувати кредит в квітні 2014 року. На даний час відповідач вимагає від позивача сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 151471,63 долари США. Позивач вважає, що договір поруки є припиненим, так як в ньому не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, а кредитор не звернувся до поручителя з відповідною вимогою протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати договір поруки №SR-300/569/2007 від 26.10.2007 року, укладений між ним та ЗАТ «ОТП Банк», припиненим.

Ухвалою суду від 27 квітня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» філія ПАТ «ОТП Банк» м. Дніпропетровськ, третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим та призначено до розгляду у судовому засіданні.

29 листопада 2016 року позивач подав уточнену позовну заяву, в якій окрім посилання на ч.4 ст.559 ЦК України щодо закінчення строку, встановленого законом для предявлення кредитором вимоги до поручителя, вказав наступне.07 квітня 2009 року був укладений додатковий договір до кредитного договору № ML-300/569/2007 від 26.10.2007 року, згідно з умовами якого процентну ставку за користування кредитними коштами було збільшено з 3,49% річних до 4%. 18 листопада 2013 року був укладений додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-300/569/2007 від 26.10.2007 року, згідно з умовами якого змінено умови договору стосовно сплати боржником процентів за користування кредитним коштами. 06 лютого 2014 року був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-300/569/2007 від 26.10.2007 року, згідно з умовами якого зменшено фіксовану відсоткову ставку за користування кредитним коштами з 4% до 3,75%. 17 квітня 2014 року був укладений додатковий договір № 4 до кредитного договору № ML-300/569/2007 від 26.10.2007 року, згідно з умовами якого відсоткова ставка склала 11.75%. Вказує, що тим самим збільшено обсяг відповідальності поручителя, оскільки додаткові угоди укладені без згоди поручителя, що є підставою для визнання договору поруки припиненим.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

26 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-300/569/2007, згідно з яким третя особа отримала кредит у розмірі 178400,00 доларів США з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 19 жовтня 2022 року та плаваючою процентною ставкою 3,49% річних + FIDR.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, 26 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № SR-300/569/2007 за умовами якого позивач зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

ОСОБА_2 припинила сплачувати кредит в червні 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 10.02.2016 року, з якого вбачається, що сум несплачених відсотків за користування кредитним коштами розраховується починаючи з 19.06.2014 року, та розмір боргу становить 151471,63 долари США, з яких залишок заборгованості за кредитом 126633,90 доларів США, сума несплачених відсотків за користування кредитом 24837,73 долари США.

Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідне з ч.2 ст.555 Цивільного кодексу України поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір поруки діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Строк у шість місяців від 19.06.2014 року, який є днем настання виконання основного зобов'язання за Договором кредиту боржником, закінчився 19.12.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що банком вимоги до поручителя щодо погашення боргу за кредитним договором станом на день предявлення позову, тобто на 22.04.2016 року, не були заявлені.

Відповідач не спростував тверджень позивача про те, що він не заявляв вимог до позивача як поручителя про погашення боргу, як і не надав доказів того, що час, з якого ОСОБА_2 припинила сплачувати платежі за кредитом, є іншим, а саме пізнішим, ніж той про який вказав позивач та надав відповідні докази.

За таких обставин, Договір поруки є припиненим в силу приписів ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України у справі за № 6-106цс14, за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд не бере до уваги доводи, викладені в уточненій позовній заяві, про те, що відбулася зміна зобовязання, внаслідок якої збільшився обсяг відповідальності поручителя, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог в цій частині, зокрема, додаткових угод до кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, позивач не заявляв клопотань про витребування доказів, якими він доводить свої позовні вимоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний договір поруки має бути визнаний недійсним саме з підстав, передбачених ч.4 ст.559 ЦК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» філія ПАТ «ОТП Банк» м. Дніпропетровськ, третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки №SR-300/569/2007 від 26.10.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», припиненим.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» філія ПАТ «ОТП Банк» м. Дніпропетровськ на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску