Справа № 237/5427/18
Провадження № 2/237/1721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.12.18 року м. Курахове

Марїнськийрайонний суд Донецькоїобласті у складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Курахове за правилами загального провадження цивільну справу №237/5427/18 за позовом ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 сільської ради (юридична адреса: вул. Жовтнева 102, с. Максимільянівка , Марїнський район, Донецька область, 85622), ОСОБА_3 міської ради (юридична адреса: пр-т Миру 4, м.Курахове, Марїнський район, Донецька область, 85612) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

Обставини справи:

02.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Марїнського районного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року. Позивач просила встановити факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на імя ОСОБА_5 , ОСОБА_4, померлій 12 серпня 2011 року та визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: проспект Запорізький (колишній Маяковського) №45 місто Курахове Марїнський район Донецька область; земельної ділянки цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,090 га., розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Марїнського району Донецької області за кадастровим номером :03:000:1052 ; грошового вкладу в сумі 1 066,15 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-3036 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4; грошового вкладу в сумі 1 601 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №05701917 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4; грошового вкладу в сумі 1 858,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-383 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4; грошового вкладу в сумі 2 759,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-3152 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4; грошового вкладу в сумі 2 488,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-2829 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4; грошового вкладу в сумі 626 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №05700364 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4.

Позов мотивовано тим, що після смерті матері позивачки ОСОБА_4 відкрилась спадщина. ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову внаслідок пропуску строку для звернення з відповідною заявою. Також в нотаріальній конторі їй пояснили, що окрім пропуску строку відсутність Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого на імя померлої, розбіжність написання прізвища спадкодавці у свідоцтві про право на спадщину за законом та свідоцтві про смерть унеможливлює оформлення права власності на спадкове майно в позасудовому порядку.

Ухвалою Марїнського районного суду Донецькоїобласті від 05.11.2018року провадження по цивільній справі за позовом №237/5427/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно відкрито та призначено підготовче судове засідання на 22.12.2018 року.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що на фіксуванні судового засідання за допомогою технічних пристроїв не наполягає, про час та місце розгляду справи її повідомлено належним чином. Просила суд розглянути позов за її відсутності, задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, протии задоволення позову не заперечував (відзив не надавав).

Представник відповідача ОСОБА_3 міська рада у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином, відзив не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що у позивачки ОСОБА_1 булла матір ОСОБА_4.

ОСОБА_6 народилася 20 лютого 1954 року , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 22 вересня 1994 року зроблено відповідний запис за № ІІ, що вбачається зі свідоцтва про народження І-НО №289701 виданого 22 вересня 1994 року.

В свідоцтві про народження Серії ЯЛ №317808 в графі батько (російською мовою) зазначено «Симоненко Тимофей Иванович», в графі мати «Симоненко Анна Дмитриевна».

20 серпня 1977 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20 серпня 1977 року зроблено запис за № 713 та видане свідоцтво про укладення шлюбу Серії ІІ-НО №427650. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 присвоєне прізвище «Саєнко».

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданому 29 жовтня 1995 року вбачається, що ОСОБА_4 була власницею житлового будинку, що розташований за адресою: проспект Запорізький (колишній Маяковського) № 45 місто Курахове Марїнський район Донецька область. В свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище померлої «Сімоненко», а в свідоцтві про смерть «Симоненко». Розбіжність у написанні прізвища у свідоцтві про смерть та свідоцтві про право на спадщину за законом, одна з перепон для оформлення права власності на спадкове майно.

Право власності на земельну ділянку загальною площею 3,090 га. за кадастровим номером :036000:1052, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Марїнського району Донецької області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі Державного акта Серія ДН № 186658. Акт складений у двох примірниках, з яких перший видано громадянці ОСОБА_4, другий зберігається у Марїнському районному відділі зем. ресурсів, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА 16301210.

В позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно позивач не иає можливості з тих причин, що з 1 січня 2013 року набули чинності зміни до ЗК України, зокрема, ст.126, згідно якої право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється свідоцтвом відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", яке підтверджує реєстрацію права власності на нерухомість та містить кадастровий номер, тобто отримати дублікати державних актів неможливо.

Про наявність сум грошових вкладів свідчать ощадні книжки видані на імя ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на імя ОСОБА_1.

Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

В силу частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину , яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 Цивільного кодексу України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1278 Цивільного кодексу України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

За ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки шестимісячний строк з дня відкриття спадщини за матірю позивачки ОСОБА_4 на теперішній час збіг та втрачено оригінал Державного акту, вона не може захистити свої спадкові права у позасудовому порядку.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки право позички не може бути захищено в інший, аніж судовий спосіб, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання за нею у порядку спадкування права власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко протии України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер протии Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000?I) (п. 40).

У справі «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» протии України» Європейський Суду зазначив: «Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, середіншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах "Вістіньш і Перепьолкінс проти Латвії" [ВП], заява N 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року) (п. 1);…. перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58,ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш протии Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року) (2). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот протии Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішеннявід 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98) (п. 3)».

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 76, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.13, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1269, 1270, 1276 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 сільської ради (юридична адреса: вул. Жовтнева 102, с. Максимільянівка , Марїнський район, Донецька область, 85622), ОСОБА_3 міської ради (юридична адреса: пр-т Миру 4, м. Курахове, Марїнський район, Донецька область, 85612) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майноу порядку спадкування задовольнити повністю.

Встанови факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на імя ОСОБА_5, ОСОБА_4, померлій 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок розташований за адресою: проспект Запорізький (колишній Маяковського) №45 місто Курахове Марїнський район Донецька область, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Марїнського району Донецької області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,090 га., за кадастровим номером :03:000:1052, державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ДН № 186658, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошовий вклад в сумі 1066,15 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-3036 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на грошовий вклад в сумі 1601 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №05701917 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на грошовий вклад в сумі 1858,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-383 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на грошовий вклад в сумі 2 759,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-3152 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на грошовий вклад в сумі 2 488,90 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №91551-2829 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на грошовий вклад в сумі 626 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку №05700364 в ТВБВ 10004/0551 Філії ДОУ АТ Ощадбанк відкритому на імя ОСОБА_4, померлої 12 серпня 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 22.12.18 року