Справа 556/1321/16-ц
Номер провадження 2/556/127/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2018 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Закревського Л.В.

при секретарі Басик Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, залучений в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, залучений в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання договору дарування будинку АДРЕСА_1 недійсним

Свої позовні вимоги обґрунтували тим, 09.07.2008 року був укладений договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1. Згідно даного договору ОСОБА_5 (дідусь позивачки) безоплатно передав у власність обдарованої ОСОБА_2 (мати позивачки) вищезгаданий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Даний договір дарування позивачка ОСОБА_1 (дів. ОСОБА_2) вважає незаконним, оскільки як дідусь так і мати позивачки постійно говорили, що спірний будинок залишиться їй. Крім того, позивачка зазначає, що ОСОБА_5 в період укладення вище згаданого договору дарування тяжко хворів, був людиною похилого віку, підписував усі документи, довірившись своїй дочці - відповідачці ОСОБА_2 В силу даних обставин, вище згаданий договір дарування вчинено під впливом помилки. ОСОБА_5 подарував будинок відповідачці ОСОБА_2, маючи намір як вважає позивачка передати його у власність онуці - ОСОБА_1

На підставі наведеного позивачка просить визнати Договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер №2803 між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, недійсним.

Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи про причини неявки суду не повідомляли.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи про причини неявки суду не повідомляла. Попередньо 12.03.2018 року надіслала на адресу суду візив на позовну заяву в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності заявлені вимоги визнає. Також вказала, що вона в момен заключення договору дарування зловживаючи довірою дарувальника ввела його в оману та спонукала ОСОБА_5 до укладення договору дарування де вказала себе замість ОСОБА_1

Третя особа без самостійних вимог та її представник в судове засідання не з'явилися. Але представником третьої особи ОСОБА_6 було надано до суду заяву в якій він просив розгляд справи проводити у їх відсутності та відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

В судовому засіданні свідок Килюшик А.А., яка працює державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області пояснила, що посвідчувала у 2008 році договір дарування житлового будинку, який укладався між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Під час укладання договору дарування не було жодних ознак які б вказували на те, що ОСОБА_5 не усвідомлює значення своїх дій був недієздатним чи обмежено дієздатним. Навпаки він чітко усвідомлював наслідки укладання договору дарування та відносно кого він це робить, розумів, що він підписує саме договір дарування житлового будинку, а не будь-який іншій договір. ОСОБА_5 власноручно підписав договір та розписався у інших документах. Питання про його неписьменність не ставилось.Також вказала, що договір був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений, зареєстрований у встановленому порядку, і обдаровувана прийняла дарунок.

З'ясувавши обставини справи, дослідив та проаналізував докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 02.02.2018 року відкрито провадження по зазначеній справі.

Ухвалою суду від 14.03.2018 року залучено до розгляду справи третю особу без самостійних вимог.

Ухвалою суду від 14.03.2018 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову, підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті зазначеного позову.

Судом достовірно встановлено, що 09.07.2008 року між ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарована) був укладений договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, посвідчений державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №2803.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.04.2010 року.

Також матеріалами справи встановлено, що 20.01.2015 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦКУкраїни право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Виходячи із змісту статей 203, 717 ЦК України, договір дарування вважається укладеним, коли сторони мають повну уяву не тільки про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України, підставою для визнання недійсності договору (правочину) є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені законодавством. Ст. 203 ЦК України встановлені наступні загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

-зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

-особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

-волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

-правочин має здійснюватися у формі, встановленій законом;

-правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

-правочин, що здійснюється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Також договір може бути визнаний судом недійсним у випадку укладення договору під впливом помилки, обману, тяжкої обставини, якщо договір було укладено недієздатною особою або з метою приховати інший правочин тощо.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. З цього слідує, що при вирішенні позову про визнання недійсним договору дарування суди повинні виходити із відповідних норм Цивільного кодексу України, якими регулюється вчинення саме цього виду договорів.

Договір дарування є особливою формою договорів, який опосередковує безоплатну передачу майна в власність від однієї сторони (дарувальника) до іншої сторони (обдарованого).

Статтею 182 ЦК України передбачена необхідність державної реєстрації як прав на нерухомість, так і правочинів щодо нерухомості, що й було зроблено нотаріусом.

Умови щодо встановлення обов'язку обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-які дії майнового чи немайнового характеру, спірний договір не містить.

Як зазанчили позивачка та її представник в позові ОСОБА_5 під час укладання договору дарування мав хворобливий стан та міг не усвідовлювати значення своїх дій та не міг керувати ними. Але на підтвердження зазначеного не надали суду жодного належного да допустимого доказу та їх твердження повністю були спростовані в судовому засіданні поясненнями Державного нотаріуса Володимирецької державної нотаріальної контори Рівненської області Килюшик А.А.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо договір був укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений, зареєстрований у встановленому порядку, і обдаровуваний прийняв дарунок (за договором дарування право власності на об'єкт дарування від дарувальника переходить до обдаровуваного з моменту прийняття його обдаровуваним), останній стає повноправним власником цього майна.

Як вбачається з вищевикладеного, при укладенні договору дарування від 09.07.2008 р., сторонами були витримані всі вимоги діючого законодавства, сам текст договору викладено чітко, однозначно, без можливості двоякого розуміння його змісту у зв'язку з чим вищезазначений договір не може бути визнаний недійсним.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 недоведеними та такими, що не підлягають до задоволення в в повному обсязі.

На підставі постанови Пленуму ВСУ № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст.229-233, 717, 722, 727 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 18, 76-78, 81, 89, 95, 141, 206, 229, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, залучений в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним відмовити в повному обсязі.

Вступна та резолютивна частина рішення складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 серпня 2018 року. Рішення у повному обсязі виготовлено 10 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Л.В.Закревський