Провадження № 2/369/4091/18
12.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 липня 2015 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і може бути змінений (зменшений або збільшений) в будь-який момент.
За користування кредитом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.
Банк виконав свої зобовязання за Договором та угодою в повному обсязі та надав ОСОБА_4 кредит у встановленому розмірі.
Відповідно до умов п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу банку позичальник зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту та оплатити винагороди Банку. Також позичальник, як власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
ОСОБА_2 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому не виконав свої зобовязання за кредитним договором.
Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь-якого відкритого в банку рахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань.
Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг у разі незгоди зі зміною правил та/або тарифів Банку, позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.
Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, що підлягає сплаті, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів у разі настання строків платежів за іншими договорами. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань в цілому або у встановлених банком частинах у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.
Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань. За несвоєчасне виконання боргових обовязків власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію.
Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07 липня 2015 року між ОСОБА_3 акціонерним товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н на основі анкети-заяви.
Відповідно до умов договору ОСОБА_2 був наданий фінансовий кредитний ліміт у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов укладеного договору він складається із заяви позичальника та Умов і Правил надання банківських послуг.
Відповідно до п.1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань за договором клієнт зобовязаний на вимогу банку виконати зобовязання із повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та сплати винагороди Банку. Держатель картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.
Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг у випадку порушення власником чи довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання власником чи довіреною особою власника своїх боргових зобовязань по укладеному договору.
Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг за умови порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
Закрите акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків комерційного банку «ПриватБанк», створеного у формі товариства з обмеженою відповідальністю. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на ОСОБА_3 акціонерне товариство. У звязку із зміною типу Банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно вимог ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно вимог ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Водночас за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15, а також у правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.01.2018 у справі № 554/2743/14-ц, провадження № 61-583 св 18.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 21.01.2018 року зазначено, що правильними є такі складові при стягненні заборгованості: заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість по комісії за користуванням кредитом, пені.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом 2858,47 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2963,05 грн., заборгованості по пені 7248,59 грн. В частині стягнення штрафу - фіксованої частини та процентної складової суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки у відповідності до положень ст. 61 Конституції України заборонено застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у даному випадку строків виконання грошових зобов'язань.
Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши позичальнику кредит, проте відповідач у встановлені строки борг не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. На час звернення з позовом до суду відповідач ОСОБА_2 існуючу заборгованість за кредитним договором б/н від 07 листопада 2015 року не погасила.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14, ст. ст. 207, 509, 526, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 259, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія СТ номер 451351, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ УДМС України в Київській області 04.02.2015 року, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, гуртожиток, кв. 63.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.