Постанова
Іменем України

08 серпня 2018 року
м. Київ

справа № 522/14195/16-ц
провадження № 61-18106св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, житлова комісія Одеського гарнізону,
третя особа житлова комісія військової частини НОМЕР_1 -В,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року у складі судді: Чернявської Л. М., та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року у складі суддів: Калараш А. А., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, житлової комісії Одеського гарнізону, за участю третьої особи без самостійних вимог житлової комісії військової частини НОМЕР_1 -В про зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що з червня 1985 року по грудень 1988 року та з жовтня 1991 року по жовтень 2004 року позивач проходила військову службу в Збройних Силах України, з 25 жовтня 1991 року вона перебуває на квартирному обліку на отримання житла в м. Одесі та наказом командувача військ Південного оперативного командування від 27 жовтня 2004 року №124-п звільнена з військової служби в запас у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України з залишенням в черзі на отримання житла. З 2008 року квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси ОСОБА_1 було виключено з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та зі списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень.

Позивач посилалася на те, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси відмовляється поновлювати її в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, у зв`язку з тим що облікова картка не пройшла перереєстрацію, що суперечить діючому законодавству України.

Позивач просила зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси поновити її в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), з 25 жовтня 1991 року та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 27 жовтня 2004 року, зобов`язати житлову комісію Одеського гарнізону поновити її в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), з 25 жовтня 1991 року та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 27 жовтня 2004 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року, позов задоволено.

Зобов`язано квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси поновити ОСОБА_1 в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), з 25 жовтня 1991 року та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 27 жовтня 2004 року

Зобов`язано житлову комісію Одеського гарнізону поновити ОСОБА_1 в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), з 25 жовтня 1991 року та у списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, з 27 жовтня 2004 року.

Рішення судів мотивовані тим, що законодавством не передбачена можливість зняття з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та зі списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, у зв`язку з не проходженням щорічної перереєстрації облікової справи.

У червні 2016 року квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси подав касаційну скаргу в якій просить оскаржені рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи не врахували те, що: позивач не надала цілий ряд документів необхідних для знаходження на квартирному обліку; позивачем не доведено, а судом не досліджено причини та обставини відсутності витребуваних документів.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 липня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 25 червня 1985 року по 27 жовтня 1988 року та з 25 жовтня 1991 року по 30 жовтня 2004 року проходила військову службу в Збройних Силах України. Згідно виписки з протоколу засідання Гарнізонної житлової комісії № 8 від 28 червня 1994 року ОСОБА_1 знаходиться на квартирному обліку з 25 жовтня 1991 року. Наказом командувача військ Південного оперативного командування (по особовому складу) №124-пм від 27 жовтня 2004 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас, у зв`язку зі скороченням штатів з відміткою про залишення в черзі на отримання житла.

ОСОБА_1 перебувала в узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) з 25 жовтня 1991 року та в списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, з 27 жовтня 2004 року.

У 2007 році під час проведення перереєстрації облікових (квартирних) справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби ,які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, ОСОБА_1 було виключено з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та зі списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, у зв`язку з не проходженням щорічної перереєстрації.

Суди встановили, що за результатами перевірки житловою комісією управління Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » облікової квартирної справи ОСОБА_1 було виявлено відсутність певних документів, які на думку комісії мала надати ОСОБА_1 : первинний протокол 1991 року про зарахування на квартирний облік в/ч НОМЕР_2 ; довідку про перебування на квартирному обліку від правонаступника в/ч НОМЕР_2 ; виявлений розрив квартирного обліку з 1993 по 1994 роки в/ч НОМЕР_3 ; рапорт та протокол про зарахування на квартирний облік при управлінні Оперативного командування «Південь» 1994 року; рапорт та протокол про включення чоловіка ОСОБА_1 до квартирного обліку дружини 1995 року; довідки з місця проживання та реєстрацію до 1995 року, та на сина ОСОБА_2 до 2005 року. Для усунення виявлених комісією недоліків був встановлений термін до 20 лютого 2014 року.

Суди встановили, що 28 січня 2015 року ОСОБА_1 , у зв`язку з не усуненням визначених в акті від 20 січня 2014 року, було знову знято з квартирної черги.

У пункті 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (в редакції, чинній на момент виключення із черг) передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

У пункті 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 встановлено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абзаці першому пункту 2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01.01.2005 (крім випадків, вказаних у пункті 2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання житла в пільговому порядку.

Встановивши, що законодавством не передбачена можливість зняття з узагальненого списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) та зі списку осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень, у зв`язку з не проходженням щорічної перереєстрації облікової справи, суди обґрунтовано задовольнили позов.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Оскільки оскаржені судові рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило