ПОСТАНОВА

Іменем України

09.08.2018 року м. Кропивницький

Справа № 385/1316/17

Провадження № 22-ц/781/1207/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, приватне підприємство «Геопроект»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області (суддя Сліпенко Р.Ю.) від 17 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

20 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Приватного підприємства «Геопроект» про визнання права власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 2003 року він володіє та користується земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та відноситься до земель комунальної власності. Маючи на меті приватизацію цієї земельної ділянки, він звернувся до Чемерпільської сільської ради з відповідним клопотанням. Рішенням XIX позачергової сесії Чемерпільської сільської ради сьомого скликання Гайворонського району Кіровоградської області № 280 від 23 лютого 2017 року йому надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,44 га, у тому числі: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 1,07 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1. 28 лютого 2017 року ним було досягнута домовленість з ПП «Геопроект» про виготовлення проекту землеустрою і за виконання цієї роботи він сплатив кошти в сумі 5600 грн., але документація із землеустрою виготовлена не була. На своє звернення до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області він отримав відповідь про те, що земельна ділянка, яка ним використовується для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за межами с. Чемерпіль у зв'язку з чим Чемерпільська сільська рада перевищила свої повноваження щодо вирішення його земельного питання. Таке твердження відповідача є безпідставним.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд про таке:

?визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,07 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1

?зобов'язати ПП «Геопроект» виготовити проект землеустрою згідно рішення Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області;

?зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області погодити цей проект та визначити кадастровий номер земельної ділянки.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач подав заяву від 30 листопада 2018 року про відмову від частини позовних вимог (а.с. 63), стосовно якої суд рішення не прийняв.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, ПП «Геопроект» про визнання права власності на земельну ділянку, зобов'язання виготовлення проекту землеустрою, погодження його та визначення кадастрового номера земельної ділянки відмовлено повністю.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не дотримався встановленого законодавством порядку безоплатної приватизації землі, а суд не має повноважень на прийняття рішень, які відносяться до компетенції інших органів. Крім того, позивач не довів факти невиконання ПП «Геопроект» зобов'язань перед позивачем.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги позивача

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач посилається на необґрунтованість рішення суду внаслідок неповного з'ясування обставин справи. Суд не врахував, що представник ПП «Геопроект» у судовому засіданні 27 грудня 2017 року визнав факт укладення з позивачем договору на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки та сплату позивачем 5600 грн. за вказану роботу. Представник цього відповідача також визнав факт невиконання відповідачем зобов'язань по виготовленню документації із землеустрою, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог до цього відповідача. Твердження ПП «Геопроект» про неможливість виготовлення землевпорядної документації через те, що частина земельної ділянки знаходиться за межами населеного пункту є безпідставним так, як Гайворонською районною радою не приймалося рішення про встановлення чи зміну меж с. Чемерпіль. Суд не звернув увагу на те, що позивач звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, але йому було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач не ставить питання про відмову від частини своїх позовних вимог, які суд першої інстанції розглянув і стосовно яких ухвалив рішення. Клопотання про закриття провадження у справі відносно них не заявлено.

Короткий зміст доводів і заперечень відповідачів

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (відповідач по справі) вказує про те, що позивач бажає приватизувати земельну ділянку державної власності, проте не дотримався порядку вирішення цього питання, встановленого ст. 122 ЗК України, заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до управління не подавав.

Приватне підприємство «Геопроект» (відповідач по справі) не скористалося своїм правом на відзив на апеляційну скаргу.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (судових повісток), в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв'язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Обставини, які встановив суд:

Рішенням дванадцятої позачергової сесії сьомого скликання Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року № 280 (а.с. 8) надано дозвіл ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,44 га, у тому числі: 1) 0,25 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 1,07 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1; 2) 0,12 га за адресою: АДРЕСА_2 - для ведення садівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови і сільськогосподарського призначення Чемерпільської сільської ради. Зобов'язано ОСОБА_4 замовити виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в землевпорядній організації, яка має ліцензію на виконання даних робіт та має в своєму складі сертифікованого інженера - землевпорядника.

ОСОБА_4 уклав з ПП «Геопроект» договір на виготовлення документації із землеустрою, але сторони не дотрималися вимог закону (п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України) щодо письмової форми договору.

Документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,07 га для ведення особистого селянського господарства не виготовлена.

Оцінка судом аргументів сторін та висновків суду першої інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спір у даній справі виник з питання невиконанням ПП «Геопроект» зобов'язання виготовити проект землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 1,07 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 а також з питання розмежування повноважень між органом виконавчої влади, в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, та органом місцевого самоврядування, Чемерпільської сільської ради, щодо безоплатної передачі ОСОБА_4 цієї земельної ділянки у власність.

Згідно приписів частин 1 і 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянкамиіз земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державноїабо комунальної власностідля ведення, зокрема, особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах нормбезоплатної приватизації, подають клопотання з необхідними додатками до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Положеннями частин 7 - 9 ст. 118 ЗК України передбачено, зокрема, таке: Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексурозглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексуу двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом- після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустроющодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином позивач має право на безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення органу державної влади або місцевого самоврядування, компетенція яких встановлена ст. 122 ЗК України.

Частинами 1 і 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином повноваження органів, передбачених ст. 122 ЗК України, на прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність або користування, а також щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою залежить від належності земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 1 ст. 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальноїта приватної власності.

За змістом пунктів 1 і 7 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (Закон № 5245-VI) з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Згідно п. 8 розділу ІІ Закону № 5245-VI у разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог статей 174, 175 та 176 ЗК України, визначення меж земель державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням меж населених пунктів, зазначених у Державному земельному кадастрі.

Сторонами визнається, що межі села Чемерпіль не були встановлені відповідно до ст. 174, 175 ЗК України, а тому, відповідно до п. 8 розділу ІІ Закону № 5245-VI, лінією розмежування земель комунальної власності територіальної громади с. Чемерпіль від інших земель є межа цього села, зазначена у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21 квітня 2017 року № 4891/0/6-17 (а.с. 9 - 10), земельна ділянка сільскогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1, за даними Державного земельного кадастру знаходиться за межами вказаного населеного пункту.

Ця обставина також підтверджується схемою розташування земельних ділянок ОСОБА_4 (а.с. 51).

Пунктом 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що затверджене наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №20 передбачено, що Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області

У зв'язку з цим земельна ділянка, яку позивач бажає безоплатно отримати для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель державної власності, а тому, відповідно до ст. 122 ЗК України, повноваження щодо її передачі у власність або користування належать Головному управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а не Чемерпільській сільській раді.

Проте, як вбачається із змісту вже згаданого листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21 квітня 2017 року № 4891/0/6-17 (а.с. 9 - 10), до цього органу в порядку ст. 118 ЗК України позивач не звертався.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що Чемерпільска сільська рада мала повноваження на вирішення питання про передачу йому у власність земельної ділянки для ОСГ у зв'язку з тим, що Гайворонською районною радою не приймалося рішення про встановлення меж села Чемерпіль не доводять того, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах цього населеного пункту.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що позивач неодноразово звертався до головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з заявами про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою, проте отримував відмову.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження його звернення до відповідача з цього питання та отримання відмови у задоволенні таких заяв. Навпаки, у листі від 21 квітня 2017 року № 4891/0/6-17 відповідач роз'яснив ОСОБА_4 його право звернутися з такою заявою.

Не маючи дозволу компетентного органу державної влади на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності, позивач вимагає від ПП «Геопроект» виконання досягнутої між ними в усній формі домовленості про розробку документації із землеустрою на спірну земельну ділянку.

За змістом ст. 281 ЦК України недотримання сторонами письмової форми правочину, яка встановлено законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що факт укладення договору на розробку документації із землеустрою визнається позивачем та ПП «Геопроект», про що його представник зазначив у судовому засіданні в суді першої інстанції, та визнається іншим відповідачем, що вбачається із змісту листа від 21 квітня 2017 року № 4891/0/6-17, висновок суду першої інстанції про неможливість з'ясувати суті і змісту виниклих між позивачем і ПП «Геопроект» зобов'язань є безпідставним.

Проте, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1 і 2 ст. 613 ЦК України передбачено, зокрема, таке: кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавствачи випливають із суті зобов'язанняабо звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Пунктом б) ч. 3 ст. 27 Закону України «Про землеустрій» (Закон № 858-ІV) на замовників документації із землеустрою покладено обов'язок надавати розробнику вихідну документацію, необхідну для виконання робіт із землеустрою.

Натомість, відповідно до п. а) ч. 2 ст. 28 цього Закону, розробники документації із землеустрою зобов'язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Згідно ч. 3 ст. 50 Закону № 858-ІV проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає, серед іншого, рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом).

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України(у випадках, передбачених законом) (ч. 7 ст. 55 Закону № 858-ІV).

Аналіз вказаних норм законодавства та обставин цієї справи дає суду підстави для висновку, що ненадання позивачем розробнику документації із землеустрою, ПП «Геопроект», дозволу повноваженого органу виконавчої влади на розробку проекту такої документації щодо земельної ділянки державної власності являється простроченням кредитора у відносинах між позивачем та ПП «Геопроект» оскільки ця обставина унеможливлювала розробку відповідачем документації без відповідного дозволу, наданого повноваженим органом.

За таких обставин твердження позивача про винне невиконання ПП «Геопроект» прийнятих на себе зобов'язань є безпідставним.

Таким чином висновки суду про те, що позивач не дотримався встановленого законодавством порядку отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності та не довів фактів порушення його прав з боку відповідачів є правильними і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

У зв'язку з тим, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 75, 77) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 серпня 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко