Справа № 136/1237/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Мельник В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на його ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - домоволодіння, спадкове майно). Прийнявши спадщину позивач звернувся за її оформленням до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 права власності на домоволодіння.

До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Голова Вахнівської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування.

Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (а.с. 6), яка на випадок своєї смерті склала на ім'я ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7), яким заповіла усе своє майно.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, єдиним його членом та головою була ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

З матеріалів Спадкової справи № 32/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняв позивач (а.с. 27). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") єдиним членом та головою колгоспного двору була ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконкому Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 10.05.2018 року № 791 (а.с. 11), а також даними в Свідоцтві про право власності на домоволодіння (а.с. 8, 9).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

Враховуючи зазначене суд вважає, що ОСОБА_2 була одноосібним власником домоволодіння.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник