Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/7757/17
Провадження № 2/644/635/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Ткаченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій просить суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ним право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 12.07.2002 року по 26.05.2017 року перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 26.05.2017 року на підставі рішення суду шлюб між сторонами було розірвано. Вищевказана квартира була придбана позивачем за час шлюбу з відповідачем та є спільною сумісною власністю подружжя, квартира була оформлена на позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала.

Приймаючи до уваги викладене, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 12.07.2002 року сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який було зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова за актовим записом №246 (а.с.72).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 06.06.2017 року (а.с.71).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири ВСІ № 492525 від 20.07.2005 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с.14-16).

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.54-55).

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

З урахуванням викладеного, на підставі наданих суду доказів, суд вважає встановленим факт того, що квартира АДРЕСА_2 є майном набутим сторонами під час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю сторін по справі.

Враховуючи викладене, що суду не надано докази не рівності часток сторін при поділі майна подружжя, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та визнання за позивачем права власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя. Інша ? частина вказаної квартири належить відповідачу ОСОБА_2.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує витрати на оплату судового збору по справі в розмірі 2700 грн.

Керуючись ст.ст.5,10-13,81,83,141,264-265,280,354 ЦПК України, ст.60, 63, 69, 70 Сімейного Кодексу України,- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати на оплату судового збору у розмірі 2700 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо в апеляційний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

СУДДЯ: