Справа № 285/1921/18
провадження у справі №2/0285/921/18
07 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
відповідач: не прибув
розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання, -
31.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача стягувались аліменти на утримання сина. На даний час син є повнолітнім, навчається за контрактом на платній основі в Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім. академіка ОСОБА_4» з денною формою навчання Термін навчання з 1.09.2017 р. по 30.06.2021 р. плата за навчальний рік складає 8300 грн.. Син перебуває на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Ураховуючи вартість проживання, харчування та вартість проїзду, син щомісячно потребує матеріальної допомоги на навчання. Відповідач є працездатною особою, неофіційно працює та отримує доходи.
Позивач у судове засідання не прибула, подала письмову заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно, зазначила, що уточнені вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення заперечень не має.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Згідно довідки № 17.169 від 18.05.2018 р. ОСОБА_3 навчається в Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний економіко-гуманітарний університет ім. академіка ОСОБА_4» з денною формою навчання, навчання оплатне (за контрактом), стипендії не отримує. Термін навчання з 1.09.2017 р. по 30.06.2021 р. (а.с.11).
Відповідно до довідки № 16 від 22.05.2018 року ОСОБА_3 проживає в гуртожитку приватного вищого навчального закладу (а.с.12).
Відповідно до договору № 021,034 загальна вартість освітньої послуги за перше півріччя навчального року становить 4150 грн. (а.с.13).
Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину.
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За змістом статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).
Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення повністю.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючий вул. лісова, 31. с. Лучиця, Новоград-Волинський район) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка продовжує навчання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 31 травня 2018 року і до закінчення навчання 30 червня 2021 року.
Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

Суддя Т.Б. Сташків