Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 328/263/14Головуючий у 1-й інстанції Коваленко П.Л.
Пр. № 22-ц/778/2304/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Токмацкого районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року про залишення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року без задоволення, у справі за позовом ОСОБА_2 до держави України в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області, Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із вищезазначеною заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року у цій справі (т.с. 2 а.с. 71-73), з урахуванням уточнень (т.с. 2 а.с. 80-81). При цьому, як на підставу для перегляду вказаного рішення суду першої інстанції зазначав, що Пологівським районним судом Запорізької області скасована постанова прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 про відмову у відшкодуванні шкоди ОСОБА_2, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2017. На думку ОСОБА_2, скасування судом постанови прокурора Саврана О.М. є істотною обставиною, яка йому не була відома під час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 № 328/263/14-ц.

Ухвалою суду першої інстанції від 23 серпня 2017 року (т.с. 2 а.с. 134) провадження у цій справі за вищезазначеною заявою заявника було відкрито.

З 15.12.2017 року набрав законної сили ЦПК України в новій редакції, тому саме його нормами правильно керувався суд першої інстанції при розгляді вищезазначеної заяви заявника.

Ухвалою Токмацкого районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року (т. с. 3 а.с. 41-42) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року у цій справі відмовлено та залишено рішення суду першої інстанції в силі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, заявник ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 51-52) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується (п. 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною скаргою відкрито (т.с. 3 а.с. а.с. 58), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 3 а.с. 60) з урахуванням навантаженості колегії суддів, яка має постійний склад, та судді-доповідача (в Апеляційному суді Запорізької області замість 71 судді за штатом фактично працює 20 суддів, з них 13 суддів - у судовій палаті з розгляду цивільних справ), а також відпустки колегії суддів та судді - доповідача у період з 04.06.2018 року по 13.07.2018 року (довідка т.с. 3 а.с. 65).

Заслухавши у судовому засіданні 09 серпня 2018 року доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 у цій справі та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції у цій справі, керувався ст. ст. 353, 423, 429 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, та виходив із необґрунтованості вищезазначеної заяви заявника у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року у справі №328/263/14-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до держави України в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області, Токмацької міжрайонної прокуратури Запорізької області, Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 травня 2014 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди щодо неотриманої заробітної плати, втраченого заробітку та інших доходів в розмірі 397268,00 грн. скасовано. В цій частині провадження у справі закрито. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04 квітня 2014 року №328/263/14-ц.

Як на підставу для перегляду вказаного вище рішення зазначав, що рішенням Пологівського районного суду Запорізької області скасована постанова прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 про відмову у відшкодуванні шкоди ОСОБА_2, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2017. На думку ОСОБА_2, скасування судом постанови прокурора Саврана О.М. є істотною обставиною, яка йому не була відома під час розгляду справи, а тому є підставою для перегляду рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 року № 328/263/14-ц.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що в рішенні Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 по справі №328/263/14-ц відсутні будь-які посилання на постанову виконувача обов'язків прокурора Токмацької міжрайонної прокуратури Саврана О.М. від 04.04.2014 про відмову у відшкодуванні шкоди ОСОБА_2

Більше того, в мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що постанова про відшкодування завданої шкоди Токмацькою міжрайонною прокуратурою не винесена.

Таким чином, обставина, на яку посилається ОСОБА_2, не існувала на час розгляду справи, а тому не може вважатися нововиявленою.

Посилання заявника на те, що постанова прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 наявна в матеріалах справи (т.с. 2 а.с. 39-40), не доводить протилежного, оскільки, згадану постанову долучено ОСОБА_4. в доповненнях до апеляційної скарги на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.04.2014 по справі № 328/263/14-ц.

П. 5 ч. 2 статті 426 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, вимагає наявність в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами посилання на нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, на який, як на підставу своєї заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилався заявник, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Згідно із ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції правильно вважав вищезазначену заяву заявника у цій справі такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі.

Крім того, суд першої інстанції міг переглядати та переглядав у цій справі рішення суду першої інстанції за нововиявленними обставинами лише в незмінній його частині після його перегляду апеляційним судом 20.05.2014 року (тс. 2 а.с. 57-61), тобто виключно в частині відмови у стягненні у стягненні судових витрат, які були понесені позивачем під час судового розгляду інших цивільних справ, скарг у суді першої та апеляційної інстанцій; 50000,00 грн. вартості оригіналу договору від 21.05.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ КП «Токмактеплоенергія» на постачання теплової енергії, та 100000,00 моральної шкоди .

Однак, як правильно було встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови судом першої інстанції у цій справі у стягненні судових витрат, які були понесені позивачем під час судового розгляду інших цивільних справ, скарг у суді першої та апеляційної інстанцій; 50000,00 грн. вартості оригіналу договору від 21.05.2001 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ КП «Токмактеплоенергія» на постачання теплової енергії, та 100000,00 моральної шкоди не була відсутність чи наявність будь-якої постанови прокурора про відмову ОСОБА_2 у відшкодуванні шкоди, а були зовсім інші правові підстави.

А тому постанова прокурора Саврана О.М. від 04.04.2014 про відмову ОСОБА_2 у відшкодуванні шкоди (т.с. 2 а.с. 39-40), про яку, навіть, якщо дійсно не було відомо суду першої інстанції та ОСОБА_2 на час розгляду цієї справи судом першої інстанції 04.04.2014 року, чи скасування цієї постанови прокурора у подальшому Пологівським районним судом Запорізької області, не може бути і не є нововиявленою обставиною, яка може бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції від 04.04.2014 року (т.с. 2 а.с. 12-15) у цій справі у незмінній його частині.

Решта ж вимог позивача у цій справі (про стягнення матеріальної шкоди щодо неотриманої заробітної плати, втраченого заробітку та інших доходів в розмірі 397268,00 грн.) було вирішено по суті вже не судом першої інстанції рішенням від 04.04.2014 року, а апеляційним судом - шляхом ухвалення нового судового рішення від 20.05.2014 року, а саме: про закриття провадження у цій справі у цій частині позовних вимог з підстав відсутності постанови Токмацької міжрайонної прокуратури про відмову у відшкодуванні цієї шкоди ОСОБА_2, з якою міг би бути незгодний ОСОБА_2, а тому лише апеляційний суд є належним судом, який може переглядати своє вищезазначене судове рішення у цій справі від 20.05.2014 року за нововиявленними обставинами в цій частині позовних вимог ОСОБА_2, за якими провадження у цій справі було закрито.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, є безпідставними, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що оскаржуємою ухвалою суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції за результатами вищезазначеної заяви заявника, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою осіб, які беруть участь у справі, в порядку, передбаченому ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів у цій справі будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений від сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384, п. п. 8, 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Токмацкого районного суду Запорізької області від 05 квітня 2018 року цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови у цій справі апеляційним судом складений 14.08.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.