У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва, у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2017 р., головуючого суддю по справі визначено Супрун Г.Б.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.01.2018 року, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2018 р., головуючого суддю по справі визначено Гребенюка В.В.

Ухвалу від 04.01.2018 року позивач особисто отримав 19.06.2018 року, що підтверджується його розпискою про отримання ухвали.

У наданий строк недоліки позову не усунуто.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що позивач за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізував своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення позовної заяви без руху, приходжу до висновку, що позивачем у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі суду.

При цьому, згідно ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, приходжу до висновку, що матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід повернути позивачу, роз'яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вважати неподаною і повернути позивачеві разом з доданими до неї документи.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В.В. ГРЕБЕНЮК