ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1785/18 Справа № 185/8214/17 Суддя у 1-й інстанції - Палюх Т.Д. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Акціонерно-комерційний банк "Капітал", начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2В,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Донецька від 14.04.2010 року по справі № 2-555/10 з нього на користь ВАТ «АКБ Капітал» в особі філії №2 стягнуто грошову суму в розмірі 8 815 883,20 грн. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24.01.2012 року заочне рішення Київського районного суду м. Донецька було змінено в частині розміру грошової суми, що підлягає стягненню: 8 815 661,20 грн.

Постановою державного виконавця ВПВР ВДВС Головного управління юстиції у Донецькій області від 22.08.2011 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 28267043) на підставі виконавчого листа № 2-555/10, виданого 15.08.2011 року Київським районним судом м.Донецька. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все майно, що йому належить. В подальшому виконавчий лист було повернуто стягувачу.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №36026102), що була винесена 21.02.2013 року, державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Вказана постанова була винесена у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-555 про стягнення з нього на користь ВАТ «АКБ Капітал» грошової суми в розмірі 8 815 883,20 грн., який було видано 15.08.2011 року Київським районним судом м.Донецька. Відповідно до Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 12.12.2013 року, зазначений виконавчий лист було повернуто.

У лютому 2016 року стягувач звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-555 про стягнення з нього на користь ВАТ «АКБ Капітал» грошової суми в розмірі 8 815 883,20 грн., який було видано 15.08.2011 року Київським районним судом м.Донецька.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження (ВП № 50162175). В подальшому він звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у м.Києві з заявою про повернення виконавчого документу до суду, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що судове рішення, на підставі якого було видано виконавчий документ, було змінено апеляційним судом.

Постановою про повернення виконавчого документа до суду від 15.06.2017 року, виконавчий лист № 2-555, виданий 15.08.2011 року Київським районним судом м. Донецька на виконання рішення Київського районного суду м. Донецька від 14.04.2010 року по справі №2-555/10 було повернуто до суду, що його видав з підстав, визначених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Він звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області з заявою про зняття арештів. Відмова була обґрунтована тим, що статтями 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік обставин, на підставі яких державний виконавець зобовязаний зняти арешт з усього майна боржника.

З огляду на зазначене, просив суд визнати неправомірними дії начальника Відділу примусового конання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області з відмови у задоволенні його заяви про зняття арештів, що були накладені відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, що була винесена 22.08.2011 року державним виконавцем ППВР ВДВС Головного управління юстиції у Донецькій області (ВП № 28267043), на все майно, яке належить скаржнику, та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 36026102), яка була винесена 21.02.2013 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області, на все майно, яке йому належить; зобовязати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області винести постанову про зняття арештів відповідно до вищевказаних постанов державного виконавця.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погодившись з такою ухвалою, заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його скаргу. Зокрема апелянт зазначає, що виконавчий документ, на підставі якого було накладено арешти на його майно, повернуто до суду, який його видав без виконання, як такий, що не підлягає виконанню, бо рішення, на підставі якого його було видано змінено судом апеляційної інстанції, а отже всі дії, направлені на виконання вимог цього виконавчого документу повинні бути скасовані.

ПАТ АКБ Капітал подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Донецька від 05 листопада 2010 року з ОСОБА_1 на користь ВАТ АКБ «Капітал» в особі філії №2 було стягнуто заборгованість у розмірі 8 813 931,20 грн., судовий збір в сумі 1 700,00 грн., витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи 252,00 грн., а всього 8 815 883,20 грн.

22.08.2011 року державним виконавцем ВПВР ВДВС Головного управління юстиції у Донецькій області (ВП № 28267043) було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-555/10.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2012 року, рішення Київського районного суду м.Донецька від 05 листопада 2010 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «АКБ Капітал» витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи з 252 грн. на 30 грн., у решті рішення залишено без змін (а.с.14-17).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 36026102), що була винесена 21.02.2013 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Донецькій області було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Вказана постанова була винесена у виконавчому проваджені з виконання виконавчого листа № 2-555 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «АБК «Капітал» грошової суми у розмірі 8 815 883,20грн., який було видано 15.08.2011 року Київським районним судом м. Донецька.

21.02.2013 року в процесі примусового виконання виконавчого провадження ВП № 36026102 державним виконавцем відповідно до положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 881 588,32 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2017 року зобовязано посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві винести постанову про повернення виконавчого листа № 2-555, виданого 15.08.2011 року на виконання рішення Київського районного суду м.Донецька від 14.04.2010 року по справі № 2-555/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «АКБ Капітал» в особі філії №2 заборгованості у розмірі 8 813 931,20 грн., а також судового збору у розмірі 1700,00 грн., та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 252,00 грн., а всього 8 815 883,20 грн.

Постановою про повернення виконавчого документа до суду від 15.06.2017 року, зазначений вище виконавчий лист було повернуто до суду, що його видав.

Встановивши, що виконавче провадження закінчено не було, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, обгрунтовано відмовив у задоволенні скарги на дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, змінено судом апеляційної інстанції, а отже всі дії, направлені на виконання вимог цього виконавчого документу повинні бути скасовані, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виконавче провадження підлягає закінченню у разі саме скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, відповідно до п.5 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Донецької області від 24 січня 2012 року, рішення Київського районного суду м.Донецька від 05 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «АКБ Капітал» заборгованості у розмірі 8 813 931,20 грн. залишено без змін (а.с.14-17).

Приймаючи до уваги, що рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ не скасовано, заборгованість боржником не погашена, а виконавчий збір в сумі 881 588,32 грн. не сплачений, державний виконавець не зобовязаний був знімати арешт з майна боржника.

Інші доводи апеляційної скарги заявника також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до особистого тлумачення ним норм матеріального права. Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенеції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

ОСОБА_3