КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3331/15-ц
Провадження № 2/488/74/18 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

05.12.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання Сенчук К.О.,
за участю позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_3, в обґрунтування якого вказала, що 27.06.2014 року близько 12 год. 25 хв. в районі с. Молодіжне на 21 км. автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої позивачка отримала ушкодження здоров'я, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.10.2014 р. відповідач ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і йому було призначено покарання у вигляді штрафу розміром у 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 3 400 грн.
Позивачка зазначила, що у звязку із ДТП, що сталася з вини відповідача, вона тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, після чого пересувалася за допомогою милиць. Крім цього, позивачка вказала, що з вини відповідача вона зазнала сильних фізичних та моральних страждань, була змушена змінити свій звичний спосіб життя, натомість відповідач відмовився надати будь-яку матеріальну допомогу на лікування, і не цікавився станом її здоров'я.
Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь з відповідача у відшкодування завданої їй моральної шкоди 50 000 грн.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з вищевикладених підстав, та просила його задовольнити.
Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являвся, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі.
Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «Страхова Група «ТАС» у судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Зі згоди позивачки, суд розглядає справу у порядку заочного провадження, на підставі наявних у ній доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Суд, дослідивши зібрані по справі письмові, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що 27.06.2014 року близько 12 год. 25 хв. в районі с. Молодіжне м. Херсона, на 212 км. автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, та в порушення вимог дорожньої розмітки 1.16.1 (Додаток 2) ПДР України, виконував з правої смуги руху маневр розвороту ліворуч для руху зі сторони с. Чорнобаївка в напрямку м. Цюрюпінськ, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.16.1, та виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та не надавши перевагу у русі автомобілю «Форд», р/н ВО731НІ під керуванням ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку, допустив зіткнення з останнім. Внаслідок даної ДТП пасажирці автомобілю «Форд», р/н ВО731НІ ОСОБА_2 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров'я.
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.10.2014 р. ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за яким йому було призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 3 400 грн. Крім цього, з нього було стягнуто на користь держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні на лікування потерпілої ОСОБА_2 1 151,08 грн.
Вказане підтверджується наявною у матеріалах справи копією вироку Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.10.2014 р.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, як набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судовим розглядом встановлено, що внаслідок вказаної ДТП позивачка по даній справі ОСОБА_2 отримала наступні тілесні ушкодження: закритий перелом правої вертлюжної впадини, ЗЧМТ, струс головного мозку, переломо-вивих С2 хребця без неврологічних проявів.
У період з 27.06.2014 р. по 23.12.2014 р. позивачка перебувала на лікарняному.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Одним зі способів захисту цивільних права та інтересів в силу ст. 16 ЦК України є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи викладене, а також глибину фізичних та моральних страждань позивачки, які вона перенесла внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, зміну у звичному способі її життя, необхідність періодично проходити медичні обстеження, а також поведінку відповідача, який з часу ДТП (червень 2014 року) не надав жодної допомоги на лікування позивачки, суд знаходить необхідним задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути на її користь з відповідача у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн., що на думку суду буде справедливим відшкодуванням завданої їй шкоди.
Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 630 грн., сплачених нею за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача, а також стягнути з нього в прибуток держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн., а також судові витрати у розмірі 630 грн., а всього стягнути 40 630 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 в прибуток держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу по даній справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено іншими учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін справи:
Відповідач ОСОБА_3, останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.
Суддя Л.І. Селіщева