АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/186/17Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/789/546/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року колегія суддів Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

секретаря - Коваль О.І., Вальчук В.Ю.,

сторін - представника відповідача ОСОБА_1 управління

Держгеокадастру в Тернопільської області

ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 і її

представника - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 600/186/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2018 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 01.07.1995 року по 2001 рік була членом колгоспу "Правда" в с.Криве Козівського району Тернопільської області. Однак, на час отриманого 15.05.1996 року колгоспом «Правда» державного акту на колективну власність на землю її всупереч вимог закону не було включено в списки осіб, що мають право на земельну частку (пай) і відповідно вона не одержала сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель цього колгоспу.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2018 року вказаний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) в розмірі 2,19 умовних кадастрових гектара, що відповідає розміру середньої земельної частки (паю) колишнього КСП "Правда" на території Кривенської сільської ради Козівського району Терноіпльської області.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області просить скасувати рішення суду, вважаючи таке прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, без врахування всіх істотних обставин справи, що мають значення для справи та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність у матеріалах справи достатніх доказів, які б підтверджували членство позивача в КСП "Правда". На думку апелянта, довідки Козівського районного комунального трудового архіву про кількість вироблених ОСОБА_3 трудоднів та про урахування отриманої в колгоспі заробітної плати для обчислення пенсії не є належними доказами вищевказаного факту. Таким документом, на думку апелянта, може бути рішення загальних зборів членів (КСП) про прийняття у члени КСП "Правда".

Також, звертає увагу на не зазначення у рішенні суду за рахунок яких саме земель слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай), оскільки за відсутності земель колективної власності для виконання рішення суду виникне потреба виділення земельної ділянки із земель запасу чи резервного фонду сільськогосподарського призначення Кривенської сільської ради, які знаходяться за межами населеного пункту та розпорядником яких в силу вимог закону на території Тернопільської області є відповідне ГУ Держгеокадастру.

Крім цього, ОСОБА_3 було пропущено строк позовної давності, оскільки вона знала про порушення своїх прав на землю дізналася, як мінімум 16 серпня 2011 року, тобто з часу видачі довідок Козівського районного комунального трудового архіву про кількість вироблених трудоднів та про заробітну плату для обчислення пенсії, однак не вжила заходів щодо відновлення свого порушеного права на землю. Не зважаючи на те, що про пропуск позовної давності заявлялося Управлінням і в ході розгляду справи судом першої інстанції, останнім не було дано належної правової оцінки такій заяві.

У судовому засіданні представник відповідача скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 і її представник адвокат ОСОБА_4 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, таким, що скасуванню не підлягає.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, представники відповідачів Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області та Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області в судове засідання не з'явилися.

У відзиві на апеляційну скаргу Кривенська сільська рада не заперечила відносно задоволення вимог апеляційної скарги та просила розгля справи проводити без її представника.

У відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка належним чином повідомленої сторони про дату та місце проведення судового засідання не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з урахуванням наступного..

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 на момент передачі земель КСП «Правда» у колективну власність її членів, була членом цього колгоспу, а тому має право на отримання земельної частки (паю).

Колегія суддів погоджується з таким висновком Козівського районного суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в липня 1995 року до липня 2001 року ОСОБА_3 працювала в колгоспі «Правда» с.Криве (а.с.68).

15.05.1996 року колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» видано державний акт про право колективної власності на землю. ОСОБА_3 в списки громадян, що мають право на земельну частку (пай) та доданий до державного акту, не включена (а.с.11).

З листа голови Козівської РДА Тернопільського району від 22 березня 2018 року за № 01-148/01-01-34 вбачається, що на момент видачі Указу Президента "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та проведення паювання земель колгоспу "Правда" ОСОБА_3 була членом колгоспу (а.с.64).

Середній розмір земельної частки (паю) у КСП «Правда» становить 2,19 умовних кадастрових гектара (а.с.69).

Також, апеляційним судом встановлено, що в документах архівного фонду "Колгосп "Правда" с.Криве Козівського району, які знаходяться в архівному відділі Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, відсутній протокол загальних зборів колгоспу та протокол засідання правління колгоспу за 1995 рік про прийняття в члени колгоспу "Правда" ОСОБА_3 (а.с.44).

Відповідно до абз.3 п.1 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (абз.1 п.2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Отже, для набуття права на земельну частку (пай) необхідна наявність таких обставин: особа має бути членом колективного сільськогосподарського підприємства; вона повинна бути внесена до списку осіб, який додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство має отримати державний акт про право колективної власності на землю.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок виділяння в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), серед іншого, також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (абз.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділяння в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»).

Встановивши, що станом на 15 травня 1996 року (дату отримання КСП «Правда» державного акту на право колективної власності на землю) позивач була членом КСП "Правда", суд першої інстанції з урахуванням п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 набула права на земельну частку (пай), у зв'язку з факт не включення її у списки осіб, що мали таке право свідчить про порушення земельних прав позивача.

При цьому, доводи апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області в частині відсутності достатніх доказів, які б підтверджували членство ОСОБА_3 у КПС "Правда" на час видачі останньому державного акта про право колективної власності на землю з посиланням на відсутність рішення загальних зборів членів (КСП) про прийняття позивача у члени КСП колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сама по собі відсутність відповідного рішення в архівних документах КСП "Правда" з невідомих суду причин за наявності інших належних і допустимих доказів, що підтверджують членство ОСОБА_3 в КСП "Правда", таких як: довідки трудового архіву з відомостями про кількість зароблених трудоднів за весь період роботи позивача, виданої на підставі розрахункових книг КСП за період 1995-2001 р.р. (а.с.7); листа голови РДА Козівського району (з підтвердженням інформації про членство ОСОБА_3 в КСП (а.с.64) давали суду достатньо підстав вважати, що позивач була членом КСП "Правда".

Разом з тим, рішення Козівського районного суду в даній справі, яким позов ОСОБА_3 задоволено, , не можна визнати законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Позовна давність - це строк,у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦПК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області, заперечуючи відносно позову, заявляв про застосування до спірних правовідносин позовної давності (а.с.40-41), на що судом першої інстанції не було звернуто уваги й не дано відповідної правової оцінки вказаній заяві.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 пояснювала, що про проведення паювання та не включення її у відповідні списки їй було відомо з часу такого проведення, однак на неодноразові усні звернення з її боку в Кривенську сільську раду, вона отримувала відповідь про відсутність земель, з яких їй можна було б виділити пай. Про наявність земель запасу та резервного фонду на території Кривенської сільської ради їй стало відомо лише в листопаді 2016 року, коли вона отримала відповідь письмовий запит від 14.11.2016 року.

Зазначена позивачем причина пропуску строку позовної давності, така, як отримання відповіді письмовий запит від 14.11.2016 року про наявність на території Кривенської сільської ради земель запасу та резервного фонду, на думку колегії суддів не може вважатися поважною, оскільки позивачем не надано доказів відсутності у неї об'єктивної можливості звернутися з відповідним письмовим запитом раніше й крім, цього вона сама вказала, що про паювання земель у КСП "Правда" і не включення її до списків їй було відомо з самого початку.

З урахуванням доведеності матеріалами справи факту порушення земельного права позивача на отримання земельної частки (паю) та зробленої в суді першої інстанції відповідачем ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області заяви про застосування строку позовної давності, колегія суддів вважає підставними доводи апеляційної скарги в частині незаконності рішення суду з посиланням на неврахування такої заяви відповідача.

Наведена обставина відповідно до вимог ст.ст.256, 261 ч.1, 267 Цивільного кодексу України є підставою для відмови в задоволенні вимог ОСОБА_3 за позовною давністю.

При цьому, заперечення представника позивача адвоката ОСОБА_4 з приводу відсутності передбачених законом підстав для застосування судом строку позовної давності з посиланням на відсутність у матеріалах справи справи окремої заяви відповідача про застосування такого строку колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з урахуванням того, що Цивільним кодексом не встановлено форми заяви (письмова чи усна), така заява сторони про застосування строку позовної давності може бути висловлена як письмово у вигляді окремої заяви, так і у вигляді клопотання в письмових запереченнях чи відзиві на позовну заяву, а також усно, в тому числі й у виступі в судових дебатах. Наявні у справі письмові заперечення відповідача (а.с.40 на звор.) містять посилання ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області на пропуск позивачем позовної давності.

За змістом п.4 ст.376 ЦПК України підставами скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням того, що рішення Козівського районного суду в даній справі прийнято в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, таке підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.35 ч.1, 259 ч,ч.1, 2, 6, 8; ст.374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.4; 381 ч.ч.1, 3; 382 ч.ч.1, 2; 384 ч.1; 389 ч.1 п.1; 390 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.256, 257, 261 ч.1, 267 Цивільного Кодексу України, абз.3 п.1 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуГоловного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області - задовольнити частково.

Рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Тернопільській області, Козівської державної районної адміністрації, Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області - відмовити за позовною давністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення..

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи