АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 562/2940/17

Провадження № 22-ц/787/1161/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач: - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_6 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року, ухваленогоу складі судді Мички І.М. у справі № 562/2940/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -

в с т а н о в и в :

14 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що 25.05.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27 лютого 2012 року розірвано.

За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_7, на утримання якого необхідні кошти.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2008 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500,00 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2008 року і до досягнення ним повноліття.

Враховуючи вік дитини, збільшення витрат, пов'язаних із забезпеченням дитині необхідного рівня життя, позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхнього сина, так як відповідач має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, оскільки являється здоровою працездатною людиною.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання їхньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на даний час розмір стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення.

З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

11 квітня 2018 року представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_10 - відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що збільшуючи розмір стягуваних аліментів, суд першої інстанції не встановив юридично важливих обставин справи, визначених ст. 192 СК України, які підтверджували б зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я позивача або відповідача.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження підстав для збільшення розміру аліментів

13 червня 2018 року ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що з 25 травня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.02.2012 року.

Від шлюбу у сторін є син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 липня 2008 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500,00 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2008 року і до досягнення ним повноліття.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2017 року збільшено розмір стягнених аліментів з 500,00 грн до 3000,00 грн щомісячно і до повноліття дитини.

У січні 2018 року за заявою відповідача дане рішення було переглянуте.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання їхнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального або сімейного стану, погіршенння або поліпшення здоров"я когось із них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що дохід відповідача є нестабільним, оскільки постійного місця роботи він не має. Проживає в будинку своєї тітки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є інвалідом, разом з нею та своєю матір'ю. Вказані обставини підтверджуються копіями довідок № 02/111-3394 від 13.11.2017 року та № 1615 від 13.11.2017 року.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, невірно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_5, ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 2000 грн до 1200 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі ст. 181, 182, 192 СК України, керуючись 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 грн. до 1200 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 серпня 2017 року і до повноліття дитини.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук