Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/736/18
Провадження № 2/391/331/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2018р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Степанової Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини встановлених рішенням суду,-

В С Т А Н О В И В:

12.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

У своїй заяві позивач зазначив, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2018, з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що на даний час він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду, оскільки розмір аліментів, який він зобовязаний сплачувати перевищує його сукупний дохід на даний час позивач офіційно не працює його дохід є мінливим, і для того, щоб за ним не рахувався борг просить зменшити розмір аліментів та стягнути аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зазначає, що має дегенеративне захворювання хребта та потребує постійного лікування.

Посилаючись на вищезазначене просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2018.

Позивач в судове засідання не зявився надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви не визнала, надіслала до суду відзив не позовну заяву, де просила відмовити в задоволенні позову, оскільки їх спільний з позивачем син хворіє та потребує постійного лікування, а тому втрата 400-500 грн., для неї та сина є значимою, на підтвердження надала до суду довідки та висновки лікаря.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 приходиться батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2018, з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі даного рішення видано виконавчий лист № 391/72/18.(а.с.4-5)

Згідно довідки Компаніївської ЦРЛ № 80 від ОСОБА_1 має захворювання «Дегенеративне захворювання хребта виражений больовий синдром», згідно рекомендації лікаря потребує постійного лікування.(а.с.8)

З наданого позивачем ОСОБА_4 обстеження матеріально-побутових умов сімї, вбачається, що останній проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьками пенсіонерами, не має власного житла, але водночас проживає без реєстрації за вищезазначеною адресою, є зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.10)

З наданого відповідачем відзиву на позовну заяву вбачається, що їх спільний з позивачем син хворіє та потребує постійного лікування, а тому втрата 400-500 грн., для неї та сина є значимою, на підтвердження надала до суду довідки та висновки лікаря сурдолога, лора, згідно з якими неповнолітній ОСОБА_3 має діагноз «двостороня сенсоневральна тугоухість».(а.с.28-31).

Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України).

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може визнати належним доказом Акт обстеження матеріально-побутових умов сімї позивача, оскільки є незрозумілим, яким чином дана інформація впливає на зміну матеріального стану позивача тим більше, що він зареєстрований за іншою адресою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки з наданих позивачем письмових доказів, а саме з довідки Компаніївської ЦРЛ та обгрунтування позову, суд не вбачає зміни матеріального стану платника аліментів, позивач не надав суду довідки про доходи за останні шість місяців та за попередній рік, крім того суду не надано відомостей про перебування на обліку в Центрі зайнятості населення, відомостей про наявність чи відсутність нерухомого майна в останнього.

Виходячи з вищезазначеного, суд не вбачає зміни матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що заявлені останнім позовні вимоги щодо зменшення розміру не підлягають до задоволення.

З урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини встановлених рішенням суду відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.(Компаніївський районний суд Кіровоградської області)

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С.Червонописький