Справа № 277/801/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" серпня 2018 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Греська В.А.

при секретарі Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

заінтересована особа: Яблунецька селищна рада Ємільчинського району, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_2, 07.07.1972 р. н., який помер 17.05.2016 року, на день його смерті, не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з липня 1998 року до 17.05.2016 року. Вимогу мотивує тим, що з 1998 року проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 до часу його смерті, 17.05.2016 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини квартири №1, що розташована в смт Яблунець по вул. Героїв України, 50, Ємільчинського району, яка належить їм на праві приватної спільної часткової власності.

28.07.2018 року звернувшись до приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу з приводу оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частку квартири, яка перебуває на праві приватної спільної часткової власності, після смерті ОСОБА_2, у звязку з відсутністю документів, які підтверджують її родинні відносини з померлим.

Заявниці встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2

В судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, зіславшись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення вимог заявниці.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ТП №284375 від 23.05.2016 року ОСОБА_2 помер 17.05.2016 року.

Відповідно до свідоцтва №3566 на право власності на житло від 30.09.2003 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях.

ОСОБА_3 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19286054 від 24.06.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належить по 1/2 частині квартири, що розташована в АДРЕСА_2, яка належить їм на праві спільної часткової власності.

Із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ТП №032115 від 05.08.1998 року слідує, що 22.06.1998 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, якій після розірвання шлюбу залишено прізвище Кондратюк.

ОСОБА_3 заяви ОСОБА_5 вона є матірю ОСОБА_2 і після його смерті із заявою про прийняття спадщини не зверталася, на день смерті спадкодавця разом з ним не проживала та не була зареєстрована, пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини і вважається такою, що спадщину не прийняла, не заперечує проти оформлення спадщини на імя заявниці.

Відповідно до довідки Яблунецької селищної ради Ємільчинського району №578 від 23.05.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1998 року і до дня смерті ОСОБА_2, який помер 17.05.2016 року, були зареєстровані та постійно проживали однією сімєю, без реєстрації шлюбу, за адресою: смт Яблунець, вул. Героїв України (попередня назва Леніна), 50АДРЕСА_3. Під час спільного проживання вели господарство, мали спільні права та обовязки, ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_2 за власний рахунок.

Із заяв свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом у шлюбі, який розірвали у 1998 році, однак з даного часу продовжували спільно проживати разом в одній квартирі, як одна сімя, вели спільне господарство.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. Даний перелік не є вичерпним та ч.2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи встановлено, що заявниця і ОСОБА_2 з 1998 року по 17.05.2016 року дня смерті ОСОБА_2 - проживали однією сімєю, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки дає право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, ст. 3 СК України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування та керуючись ст. ст. 13, 81, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, 27.03.1973 р. н., та ОСОБА_2, померлого 17.05.2016 року, в період з 1998 року по 17.05.2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_8