Справа №203/2310/18
Провадження №2/0203/1003/2018
УХВАЛА

01 серпня 2018 року суддя К іровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши питання щодо повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и в:

09 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Заявлені позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 01.04.2018 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 1 000 000,00 грн., зобовязавшись повернути їх до 01.06.2018 року. Відповідачка не виконує свої зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики у сумі 3 000 000,00 грн. з урахуванням неустойки (а.с.а.с. 1 4).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву необхідно повернути з таких підстав.

Відповідно до статті 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Заявлені позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 01.04.2018 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 1 000 000,00 грн., зобовязавшись повернути їх до 01.06.2018 року. Відповідачка не виконує свої зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики у сумі 3 000 000,00 грн. з урахуванням неустойки (цивільна справа №203/2288/18; провадження №2/0203/993/2018). 06.07.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про відкликання позову, і ухвалою від 09.07.2018 року його було повернуто.

Аналіз позовних заяв у цивільній справі №203/2310/18 та цивільній справі №203/2288/18 свідчить про те, що вони мають один і той же субєктний склад, предмет та підстави.

Так, про ідентичність субєктного складу свідчить те, що позивачем в обох справах є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; 69035, Україна, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 7/57), відповідачем фізична особа з прізвищем та по батькові ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2; 49055, Україна, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 106/29), а предметом договір позики від 04.04.2018 року на суму 1 000 000,00 грн.

З огляду на викладене суд вбачає очевидно штучний характер спору, який не має для позивача прикладного юридичного значення і за своєю абстрактною природою не тягне за собою реальні виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав, захист охоронюваних законом інтересів.

Той факт, що відповідачем в обох справах є одна і та ж особа, підтверджується її реквізитами, а зокрема, реєстраційним номером облікової картки платника податків, а штучне спотворення її прізвище у першому складі в різних справах є лише спробою урізноманітнити ці справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов повернути як такий, що поданий з ознаками зловживання процесуальними правами.

Керуючись статтями 44, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя М.О. Католікян