Ухвала

28 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 755/1947/18

провадження № 61-48902ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 12 березня 2015 року № 46830593,

ВСТАНОВИВ :

21 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року у вищевказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, та клопотання особи, яка подає скаргу.

Як вбачається з тексту касаційної скарги,представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 оскаржує ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, які просить скасувати.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року залишено без змін ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року, тобто предметом перегляду в суді апеляційної інстанції була саме ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року, а не ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, про яку в касаційній скарзі зазначає заявник.

Разом з тим в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у цій справі.

Враховуючи наведене, представнику ОСОБА_1 - адвокату ОСОБА_2 необхідно надати редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, уточнивши, яку саме ухвалу суду першої інстанції він оскаржує.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення скарги без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки, а саме - заявнику необхідно подати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу із зазначенням судового рішення у цій справі, яке ним оскаржується.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук