ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Кушнір М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на період навчання до 30.06.2019 року. Свій позов мотивує тим, що він навчається на денній формі навчання у Васильківському коледжі національного авіаційного університету І-ІІ рівня акредитації з 01.09.2015 року по теперішній час. У зв'язку з тим, що він досяг вісімнадцятирічного віку батько припинив сплачувати аліменти. Позивач зазначає, що термін його навчання закінчується 30 червня 2019 року, стипендію він не отримує, потребує витрат на навчання, одяг та харчування, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 06 грудня 2018 року у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що він навчається на 4 курсі денного відділення Васильківського коледжу Національного авіаційного університету, стипендії не отримує. Разом з тим, зазначив, що після смерті матері він та його брат проживають разом з бабусею та знаходяться на повному її забезпеченні. Батько матеріальну допомогу добровільно не надає, тому він звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути аліменти в розмірі 1500 грн. на його утримання, як дитини, що продовжує навчання.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Між тим, враховуючи положення ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив продовжувати розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

В підготовчому судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, зазначав, що він не має офіційної роботи, а тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина. Окрім того, зазначив, що у нього є інша сім»я, яку необхідно забезпечувати та те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року, з нього вже стягнуто аліменти у розмірі 850 грн. на утримання іншого повнолітнього сина ОСОБА_3, що продовжує навчання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 від 27 травня 2002 року. (а.с.3)

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що він є студентом 4 курсу денної корми навчання Васильківського коледжу НАУ, самостійних доходів не має, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Як вбачається з наданих позивачем Довідок № 260 від 06 вересня 2018 року та № 423 від 26 листопада 2018 року, виданих Васильківським коледжем Національного авіаційного університету, ОСОБА_1 у 2015 році вступив до Васильківського коледжу Національного авіаційного університету І рівня акредитації і на даний час навчається на 4 курсі спеціальності «Технічне обслуговування повітряних суден і двигунів» денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року.

Окрім того, з наданої позивачем Довідки про доходи за № 165 від 30 листопада 2018 року Васильківського коледжу НАУ вбачається, що ОСОБА_1 стипендії не отримує.

Факт відсутності у позивача самостійних доходів підтверджується також і Довідкою виданою Васильківським об'єднаним управління Пенсійного фонду України в Київської області від 13 червня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Між тим, відповідач заперечуючи проти позову посилається на відсутність у нього офіційної роботи, скрутне матеріальне становище, наявність іншої сім»ї та те, що з нього вже стягуються аліменти у розмірі 850 грн. на утримання іншого сина, що продовжує навчання.

Так, з наданих стороною відповідача доказів, на підтвердження заперечень проти позову, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та має неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28,29).

Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7, на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. на період навчання, починаючи з дня подачі заяви - 20.06.2018 року до 30.06.2019 року (а.с.25-27).

Як вбачається, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 24226.3 від 29 жовтня 2018 року, на підставі вищевказаного рішення суду у Фастівському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавчий лист № 2/381/931/18 з примусового стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7, аліментів на його утримання, на станом на 29 жовтня 2018 року в ОСОБА_9 існує заборгованість у розмірі 1739,96 грн. (а.с.21).

Окрім того, заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що він офіційно не працює та не має можливості сплачувати аліменти.

За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу

Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалося стороною відповідача в підготовчому судовому засіданні, останній матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання не надає, хоча повинен надавати таку допомогу, оскільки є людиною працездатного віку, атому повинен відшукати можливість заробітку та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу сину на його навчання до закінчення навчання.

Між тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 1500 грн. є не обґрунтованим, оскільки стороною позивача не наведено та не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати в зазначеному розмірі допомогу, а тому суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 12 вересня 2018 року і до припинення позивачем навчання у Васильківському коледжі Національного авіаційного університету, а саме до 30 червня 2019 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 12 вересня 2018 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 12 вересня 2018 року.

Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 198-200 СК України, ст. ст. 10, 13, 77, 78, 81, 141, 223, 258-259, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на його утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 12 вересня 2018 року і до припинення навчання ОСОБА_1 у Васильківському коледжі Національного авіаційного університету, а саме до 30 червня 2019 року.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Право на утримання, припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_1 у Васильківському коледжі Національного авіаційного університету.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий 26 грудня 2016 року органом 3214, адреса проживання: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2018 року.

Суддя Осаулова Н.А.