АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2034/18 Справа № 199/7432/16 Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 Валікоєвича до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» (далі - ПАТ «АКБ «Новий») про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що він є професійним спортсменом, майстром спорту України та Міжнародного класу з дзюдо та у 1996 році за перемогу на Чемпіонаті Світу із дзюдо, де він став бронзовим призером, уповноваженою особою ПАТ «АКБ «Новий» йому вручено ключі від квартири АДРЕСА_1, яка належала банку.

Зазначав, що під час вручення йому ключів у присутності інших спортсменів та глядачів, уповноваженою особою було проголошено, що квартира подарована йому у власність, він може нею користуватися та розпоряджатися на власний розсуд.

Вказував на те, що з 1996 року по теперішній час вільно, безперервно володіє та користується квартирою, сплачує житлово-комунальні послуги, за власні кошти зробив ремонт та облаштував її, крім того, з 15 серпня 2001 року був зареєстрований у ній.

Посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем спірної квартири та користується нею вже більше 20 років, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,2 кв.м, загальною площею 52,3 кв.м.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі від 12 січня 2018 року відповідач ПАТ "АКБ"Новий" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не надано жодних доказів реально підтверджуючих законність його заволодіння та, як наслідок, користування спірним нерухомим майном.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою (ч.1 ст.368 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ПАТ "АКБ"Новий" підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, явка яких не є обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_2 є професійним спортсменом, майстром спорту України та Міжнародного класу з дзюдо.

У 1996 році за перемогу на чемпіонаті Європи із дзюдо, де він став бронзовим призером, в присутності інших спортсменів та глядачів, в Дніпропетровській державній обласній адміністрації йому вручено ключі від двокімнатної квартири №54, яка знаходиться у м.Дніпро по вул.Прапорна,3, що підтверджено протоколом засідання президії Федерації боротьби дзюдо Дніпропетровської області від 05 вересня 1996 року.

Квартира №54, яка знаходиться у м.Дніпро по вул.Прапорна,3, належить на праві власності відповідачу по справі АКБ «НОВИЙ» на підставі рішення виконавчого комітету міської ради народних депутатів №676 від 23 травня 1996 року.

За даними КП «ДМБТІ» від 17 серпня 2017 року відповідачу по справі надавалась довідка-характеристика від 11 липня 1996 року для відчуження спірного майна, проте, відомості щодо переходу права власності у справі відсутні.

Позивач ОСОБА_2 відкрито і безперервно користується спірною квартирою починаючи з 1996 року і по сьогоднішній день. Підтримує вказане майно у належному стані, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Затишок-З» видана довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також довідку про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, відповідно до якої ОСОБА_2 з 2001 року зареєстрований в АДРЕСА_1 та має особовий рахунок за НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, що позивач на протязі 20 років безперервно відкрито та добросовісно користується спірною квартирою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давніший строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 1996 року безперервно, відкрито та добросовісно користується спірною квартирою, а доводи приведені банком в апеляційній скарзі не спростовують цей факт.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач вселився до спірної квартири і користуються нею після вручення ключів уповноваженою особою банку з 1996 року, вважаючи, що ця квартира подарована йому саме за зайняття призового місця на Чемпіонаті Європи з дзюдо та саме шляхом вручення ключів від неї, а тому передбачені законом правові підстави для визнання за ним права власності на вказане майно за набувальною давністю є доведеними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що передача ключів від спірної квартири відбулася неофіційно, без укладання акту прийому-передачі, не свідчать про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, а натомість доводять їх обґрунтованість, оскільки безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не здійснював жодних намагань для реєстрації свого права власності після заволодіння ключами та вселення у квартиру, також не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення та навпаки підтверджують його законність.

Інші доводи апеляційної скарги, які ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеними обставинами справи і положеннями законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального й процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.