ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«26» грудня 2018 року м. Херсон

Справа № 667/10947/14-ц

Провадження № 22-ц/819/263/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С. І. від 04 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Третя Херсонська державна нотаріальна контора про розірвання спадкового договору та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про спонукання до виконання договору,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вище зазначеним позовом.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що між нею, її чоловіком - ОСОБА_8 та відповідачкою 20 лютого 2014 року було укладено спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_5 зобов'язувалась виконувати розпорядження майнового та немайнового характеру за рахунок коштів подружжя.

Позивачка зазначала, що відповідачка після смерті ОСОБА_8, тобто з листопада 2014 року, не лише не виконує взяті на себе зобов'язання, а й морально пригнічує її, позбавила телефонного зв'язку та забрала кошти, при цьому не купує їй життєво необхідні речі та не сплачує комунальні послуги.

ОСОБА_6 просила суд розірвати між нею, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, укладений 20 лютого 2014 року спадковий договір.

У грудні 2014 року ОСОБА_5 також звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просила визначити їй порядок виконання спадкового договору, укладеного 20 лютого 2014 року між нею та її батьками: ОСОБА_8 та ОСОБА_6

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що після смерті батька вона не має змоги виконувати договір, оскільки ОСОБА_6 не надає доступу до квартири, яка є предметом договору та фактично змінила місце свого постійного проживання.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилено, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона , ухвалу апеляційного суду Херсонської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2018 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Розірвано спадковий договір, укладений 20 лютого 2014 року між ОСОБА_6, ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_5 з другого боку, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №2-209, в частині, що стосується відчужувача ОСОБА_6 та набувача ОСОБА_5.

В решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про спонукання до виконання договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову у зазначеній частині відмови; рішення суду у частині відмови у задоволенні її позову про спонукання до виконання договору скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, які свідчили б про надання позивачкою ОСОБА_6 коштів на виконання нею обов'язків, передбачених п. 1 Спадкового договору, оскільки згідно умов договору всі розпорядження повинні виконуватись за рахунок відчужувачів. Тому, починаючи з моменту ухилення ОСОБА_6 від прийняття належного виконання нею своїх зобов'язань, зобов'язання за спадковим договором є відстроченими, до моменту вчинення ОСОБА_6 всіх необхідних дій, без вчинення яких вона не може виконувати взяті на себе обов'язки. Копія акту обстеження квартири ОСОБА_6 є неналежним доказом у справі, і суд не дав йому належної оцінки; її представником було заявлено клопотання про призначення у справі судової психіатричної експертизи та про допит свідків, однак суд, порушуючи норми процесуального права відмовив у їх задоволенні.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 20 лютого 2014 року між ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Третьої херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 за № 2-209 /т. 1, а. с. 5/.

Пунктом 1 договору визначено обов'язки ОСОБА_5 виконувати розпорядження майнового та немайнового характеру за рахунок коштів відчужувачів, а саме: спілкуватись з ними, відвідувати їх, підтримувати морально, щотижнево забезпечувати продуктами харчування, забезпечувати: приготування їжі по мірі необхідності та на їх особисте прохання, прибирання квартири, прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на їх особисте прохання, але не менше одного разу на тиждень, купівлю ліків, медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати їм надання медичної допомоги, особистого догляду у випадку захворювання, супроводження до лікарняних закладів у разі виникнення такої потреби, придбавати одяг та взуття по мірі необхідності та на їх прохання, вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні відчужувачам, в тому числі пенсійних, у разі смерті поховати їх.

Відповідно до п. 2 вказаного договору в разі смерті останнього із відчужувачів ОСОБА_5 набуває право власності на майно, що є особистою приватною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_6, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3 договору квартира належить у рівних частинах відчужувачам на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1, виданого 11 грудня 1997 року Управлінням обліку та використання комунального майна м. Херсона.

Відповідно до п. 18 договору у випадку недотримання його умов, невиконання набувачем розпоряджень відчужувачів, неможливості виконання набувачем розпоряджень відчужувачів та відмови від добровільного розірвання однією із сторін договір може бути розірваний у судовому порядку /т. 1 а. с. 5/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 листопада 2014 року серії НОМЕР_2 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні /т. 1 а. с. 12/.

Згідно зі ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Згідно зі ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред'являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, допитавши свідків, встановивши факт невиконання набувачем ОСОБА_5 умов спадкового договору по догляду за ОСОБА_6 з листопада 2014, дійшов обґрунтованого висновку про те, що взятих на себе зобов'язань відносно ОСОБА_6 відповідач не виконує з листопада 2014 року, тому договір підлягає розірванню лише за вимогою відчужувача ОСОБА_6, однак не з померлим ОСОБА_8, оскільки останній за життя договір не оспорював, а на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_6 помер.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що в матеріалах справи відсутні будь - які докази, що свідчили б про надання ОСОБА_6 коштів, на виконання нею обов'язків, передбачених п. 1 Спадкового договору, оскільки за його змістом всі розпорядження повинні виконуватись за рахунок відчужувачів підлягають відхиленню, оскільки, відповідно до вимог ст. 12,81 ЦПК України, на неї, як сторону у справі покладений обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, умови договору містять зобов'язання ОСОБА_5 виконувати розпорядження майнового і немайнового характеру, як то: спілкуватися, відвідувати, підтримувати відчужувачів морально, забезпечувати прибирання квартири, прання постільної та особистої білизни по мірі необхідності та на особисте прохання відчужувача, але не менше одного разу на тиждень; забезпечувати особистий догляд у випадку захворювання.

Тобто ряд зобов'язань ОСОБА_5 не потребують матеріальних затрат, а лише фізичних затрат і зусиль.

Посилання ОСОБА_6 на те, що зазначених обов'язків ОСОБА_5 не виконувала, підтверджується поясненнями свідків, допитаних в суді першої інстанції: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, актом обстеження квартири ОСОБА_6 і світлинами цієї квартири, хоча датованими 19 грудня 2014 року, тобто після того, як ОСОБА_6 змінила своє місце проживання, однак суд обґрунтовано вважав їх належними, допустимими і достовірними доказами, оскільки стан квартири свідчить, що її занедбаність і захаращеність сягає далеко раніше, ніж дата їх складання, і до такого стану квартиру можливо було довести за тривалий час до її обстеження, що свідчить про те, що відповідачка не виконувала покладених на неї зобов'язань по забезпеченню проведення прибирання квартири і прання білизни, не менше одного разу на тиждень та допустила антисанітарний стан житла відчужувача.

Що стосується доводів скарги про не надання відчужувачем грошових коштів ОСОБА_5 для виконання нею зобов'язань, передбачених умовами договору, слід зазначити, що ОСОБА_5, як у письмових поясненнях на адресу суду, так і визнала в суді факт отримання від батька - ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі близько 70 000 грн та часткове їх використання на поховання батька.

Факт отримання відповідачкою грошових коштів від відчужувачів майна на виконання умов спадкового договору підтверджується наявністю у ОСОБА_8 на депозитних вкладах грошових коштів у вище зазначеному розмірі та їх отримання ОСОБА_5 за довіреністю батька від 08 жовтня 2014 року /т. 1 а. с. 162 - 164; т. 1 а. с. 20 - 29/ та часткове використання вказаних коштів у розмірі 7 500 грн на поховання батька, поминальний обід та обладнання місця поховання /т. 1 а. с. 270, 271, 273, 274/, а отже наявність у ОСОБА_5 достатніх грошових коштів на виконання умов спадкового договору та розпоряджень ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання представника відповідача про призначення у справі судової психіатричної експертизи та про допит свідка, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки призначення такої експертизи не відповідає предмету та підставам спору, питання запропоновані ОСОБА_5 на вирішення експерта, у переважній більшості, не потребують спеціальних знань, є оцінкою доказів і відносяться до компетенції суду; виклик свідків суд здійснив, однак вони в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2018 рок залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий Л. П. Воронцова
Судді: П. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова