Провадження № 2/522/7558/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

10 серпня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд:

-Зобов'язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про визнання припиненими повноважень ОСОБА_1 на посаді директора УКРАЇНСЬКО- ТУРЕЦЬКОГО СПІЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "МИЗИЯ" ЛТД З ІНОЗЕМНОЮ ІНВЕСТИЦЄЮ () на підставі заочного рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2018р. у справі №522/10272/17.

Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

З позову вбачається, що позивач просить зобов'язати державного реєстратора вчинити певні дії.

Так, державний реєстратор діє як субєкт владних повноважень.

Відповідно до статей 124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частина перша статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до статей 124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (частина перша статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 21 цього ж Кодексу встановлено загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно-правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси. Відповідач за цим позовом є згідно з положеннями статті 393 ЦК України орган державної влади.

Незаконність може полягати як у невідповідності акта компетенції органу, який його прийняв, так і в безпосередньому порушенні права виданням такого акта.

Важливе значення для застосування власником такого способу захисту має визначення суду, до якого слід звертатися із заявами про визнання незаконними актів, та виду судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно - правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно - правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Таким чином, до адміністративної юрисдикції не належить розгляд справ, якщо у спірних відносинах вбачається спір про право.

Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного суду №910/8424/17 від 10.04.2018 року та Постанові ОСОБА_2 Верховного суду №815/4618/16 від 23.05.2018 року.

Захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи в публічно - правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції.

Оскільки спір у цій справі стосується виключно проведення державної реєстрації, позовні вимоги засновані на протиправності дій державного реєстратора, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію , а не підстав набуття такого права, та не є спором про право, та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно - правовий характер.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справію.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 19, 43, 49, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 247, 258, 260, 263,п.1 ч.1 ст. 255, 354 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. .

Суддя Р.Д. Абухін

10.08.2018