"10" серпня 2018 р. Справа № 489/5871/17
Провадження №2-р/489/6/18
УХВАЛА

іменем України

10 серпня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Румянцевої Н.О., за участю секретаря судового засідання Матяєвої С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, заяву Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу про зобовязання здійснити певні дії, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області звернулось до суду з заявою про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу про зобовязання здійснити певні дії, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, оскільки у резолютивній частині рішення по даній справі у виданому Ленінським районним судом м.Миколаєва від 24.05.2018 року виконавчому листі №2, судом не зазначена сума вихідної допомоги, яка повинна бути стягнута з боржника та перерахована Управлінням стягувачу ОСОБА_1.

За викладених обставин, суд провів розгляд заяви на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 258 ЦПК України, яка визначає види судових, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

У п.21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009р. зазначено, що відповідно до ст.221ЦПК України (2001р.) слідує, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У данному випадку заявник просить надати розяснення щодо суми (грошовий еквівалент), яка повинна бути стягнута з Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу відповідно до рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що питання, яке є незрозумілим заявнику в частині рішення суду про суму стягнення вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку з вирахуванням відповідних податків та інших обовязкових платежів, є предметом розгляду питання про ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 270 ЦПК України, оскільки вказані питання повинен був вирішити суд при розгляді справи по суті і зазачити про це у судовому рішенні.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо окрім іншого, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.

Таким чином, поставлені у заяві про роз'яснення судового рішення питання не можуть бути розглянуті в порядку розяснення судового рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області про розяснення судового рішення по цивільній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 4, 260-261, 270, 271 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у м.Миколаєві Миколаївської області про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу про зобовязання здійснити певні дії, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня отримання його копії.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду

м. Миколаєва Н.О. Рум'янцева