Номер провадження: 22-ц/785/3967/18
Номер справи місцевого суду: 2-6703/07
Головуючий у першій інстанції Гандзій Н. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.08.2018 року м. Одеса

Справа №2-6703/07

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4;

- відповідач - ОСОБА_5;

- апелянт - ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_7, представника ОСОБА_6, про забезпечення позову,

встановив:

У січні 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду Одеської області від 02 липня 2007 року, яким позов задоволено у повному обсязі.

31 липня 2018 року ОСОБА_7, представник ОСОБА_6, подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру №13, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 16.03.2016 р.. Обґрунтовує свої вимоги тим, що власник квартири може відчужити вказане майно на користь інших осіб, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення позову.

Інші учасники справи у судове не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв, клопотань не надали.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду заяви про забезпечення позову, колегія суддів увалила розглянути заяву за відсутністю інших учасників справи.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

Таким чином, накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом не тільки у випадку існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й за наявності реальної ймовірності такого відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, представник апелянта не надала належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, не вказала ціни вищевказаного майна та не довела, що невжиття цих заходів унеможливить виконання рішення суду. Крім того заявником не доведено, що ОСОБА_8 має намір відчужити це майно, що може створити реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7, представника ОСОБА_6, про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вступ у спадщину та визнання права власності- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повна ухвала складена 13 липня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова