Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1448/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) у звязку з несплатою аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) у звязку з несплатою аліментів, в якому просить стягнути на її користь з відповідача неустойку за прострочення по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 19244 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон від 21.01.2014 року №667/10733/13-ц з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину з 09 грудня 2013 року та до повнолітня дітей. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи , які позивачем предявлено до виконання за місцем проживання боржника до Чаплинського РВ ДВС ГТУЮ в Херсонській області. Однак вказує, що відповідач аліментні зобовязання виконує не в повному обсязі та станом на вересень 2018 року має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 20232 грн..

У свою чергу позивач вказує, що 17 травня 2017 року внесено зміни до Сімейного кодексу України, зокрема ст. 196 та визначено новий порядок розрахунку пені. Враховуючи, що заборгованість по аліментам виникла виключно з вини відповідача, тому звернулася до суду з даним позовом, у якому відповідно до наданого нею розрахунку просила суд стягнути з ОСОБА_2 неустойку зі сплати аліментів в розмірі 19244 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 16 квітня 2010 року по 02 вересня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії 1-КГ №053259 та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона №667/6667/14-ц від 02.09.2014 року. Відповідно до вказаного рішення суду, після розірвання шлюбу, позивач змінила своє прізвище «Кацан» на дошлюбне «Левіна».

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-КГ №110064, виданого 23.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні, 16 вересня 2010 року народився ОСОБА_3. Як вбачається з вказаного свідоцтва про народження, батьками дитини зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-КГ №162291, виданого 04.06.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції в м. Херсоні, 09 травня 2013 року народився ОСОБА_4 та батьками дитини зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Як встановлено судом, 21 січня 2014 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину з 9 грудня 2013 року та до досягнення дітьми повнолітнього віку.

На виконання рішення суду, 04 лютого 2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона видано виконавчі листи для примусового виконання рішення суду.

Як вбачається з довідки-розрахунку Чаплинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 28 серпня 2018 року, у відділі на виконанні перебуває виконавчий лист №667/10733//13-ц від 04.02 2014 року, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 600 грн., щомісячно.

Відповідно до вказаної довідки, заборгованість по аліментам в період з січня 2014 року по вересень 2018 року складає 20232 грн.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, яка стягується відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.

Як розяснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Постановою Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за № 6-149цс14 роз'яснено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів за кожним з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Дана позиція викладена у правових висновках Верховного суду України у постанові від 25 квітня 2018 року по справі №14-37цс18.

Позивачем до суду надано довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з січня 2014 року по серпень включно 2018 року, та в позовній заяві наведено розрахований розмір неустойки (пені) станом на 01 вересня 2018 року, відповідно до якого розмір неустойки становить 19244 гривень, який у свою чергу визнано відповідачем, з огляду на що суд вважає, що сторонами погоджено розмір неустойки, наданий позивачем.

З огляду на те, що сторонами погоджено розмір неустойки за несплату аліментів, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, а також враховуючи визнання ним позову у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума, визначена позивачем, тобто неустойка (пеня) у розмірі 19244 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 166, 180, 195, 196 СК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 141, 247, 263-265, 273, 279, 280, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 неустойку за прострочення по сплаті аліментів на утримання дітей в розмірі 19244/девятнадцять тисяч двісті сорок чотири/ гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в дохід держави збір в розмірі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 коп. на р/р № 6001, банк ГУК у м. Києві, МФО 899998, , код платежу 22030106, призначення платежу / «Судовий збір», Відповідно до З.У. «Про судовий збір»/.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко