Ухвала

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 759/6559/17

провадження № 61-48034ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С.,

Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року в складі колегії суддів: Шахової О. В., Вербової І. М., Саліхова В. В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2015 року відбулася ДТП з вини ОСОБА_5, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль Mercedes-Benz, вартість матеріального збитку склала 364 131,21 грн. Сторонами досягнуто домовленості щодо досудового врегулювання порядку відшкодування шкоди, за якою відповідачка визнала свій обов'язок сплатити на користь позивача 360 000 грн та частково відшкодувала шкоду на суму 147 600 грн, про що було складено письмову розписку. Решту шкоди відповідачем не відшкодовано. ОСОБА_4 вказувала, що неправомірними діями ОСОБА_5 їй також завдано моральної шкоди.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просила стягнути із ОСОБА_5 завдану майнову шкоду в розмірі 216 531,21 грн, моральну шкоду - 50 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року (в складі судді Шум Л. М.) позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 178 142,11 грн, моральну шкоду - 10 000 грн та судовий збір - 1 881,42 грн, а всього - 190 023,53 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість завданого останній матеріального збитку становить 364 131,21 грн, з яких відповідачем добровільно сплачено 147 600 грн, страховиком сплачено 38 389 грн, тому до стягнення підлягає залишок матеріального збитку в розмірі 178 142,11 грн.Неправомірними діями ОСОБА_5 позивачу завдано моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що внаслідок ДТП автомобіль позивача вважається фізично знищеним. Разом з тим, різниця між отриманими від заподіювача шкоди та страхової компанії коштами з урахуванням вартості залишків автомобіля, які залишилися у позивача, та розміром реальної шкоди становить 442,11 грн. При цьому ліміт страхового відшкодування становить 50 000 грн, а страховиком сплачено позивачу лише 38 389,10 грн, тобто відсутні правові підстави для стягнення решти завданих збитків (442,11 грн) саме з відповідача. Позивачем не подано належних та допустимих доказів завдання їй моральної шкоди відповідачем.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що 29 серпня 2015 року з вини ОСОБА_5 відбулася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_4 автомобіль Mercedes-Benz.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на час ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА страхування»), ліміт страхового відшкодування - 50 000 грн.

Встановлено, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03 вересня 2015 року витрати на ремонт автомобіля Mercedes-Benz (389 099,64 грн) перевищують його вартість до ДТП (364 131,21 грн), а, отже, він вважається фізично знищеним.

Отже, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mercedes-Benz становить 364 131,21 грн.

Встановлено, що 14 грудня 2015 року відповідачем сплачено за пошкоджений автомобіль Mercedes-Benz 147 600 грн.

Позивач на підставі страхового акту від 22 січня 2016 року отримала страхове відшкодування від ПрАТ «СК «АХА страхування» у розмірі 38 389,10 грн.

Встановлено, що вартість автомобіля «Мерседес» після ДТП складає 177 770 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Разом з тим, покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Понесення особою моральної шкоди повинно бути підтверджене відповідними належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов правильного висновку, що внаслідок ДТП автомобіль позивача вважається фізично знищеним. Разом з тим, різниця між отриманими від заподіювача шкоди та страхової компанії коштами з урахуванням вартості залишків автомобіля, які залишилися у позивача, та розміром реальної шкоди становить 442,11 грн. При цьому ліміт страхового відшкодування становить 50 000 грн, а страховиком сплачено позивачу лише 38 389,10 грн, тобто відсутні правові підстави для стягнення решти завданих збитків (442,11 грн) саме з відповідача. Позивачем не подано належних та допустимих доказів завдання їй моральної шкоди відповідачем.

Доводи касаційної скарги, що відповідач визнав позовні вимоги на суму 185 989 грн не спростовують законність оскаржуваного судового рішення і не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції, оскільки судом належним чином досліджено зібрані у справі докази та вирішено спір на підставі норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. При цьому відповідач не погодилася з позовними вимогами та подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що вона (касаційна скарга) є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. М. Сімоненко