БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/5811/18
провадження № 2/361/3049/18
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

«17» грудня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 березня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у них

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3. Відповідач проживає окремо від сім'ї, не приймає участі у вихованні сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, позивач звернулася із даним позовом, в якому просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду не відомі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що 13 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_2 (а.с. 3).

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син - ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії НОМЕР_4, виданого 09 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний - ОСОБА_2 (а.с. 4).

Спільний від шлюбу син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить копія довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у

житловому приміщенні/будинку осіб за № 1-1/23766, виданої 11 вересня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради Київської області (а.с. 5).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 06 вересня 2018 року депутатом Броварської міської ради VII скликання ОСОБА_5, встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3, разом із своїм сином - ОСОБА_3, 2011 р.н., з жовтня 2017 року. Малолітній син ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні та забезпеченні своєї матері. Батько дитини - ОСОБА_2, 1986 р.н., участі у вихованні і забезпеченні дитини не приймає, зі своєю сім'єю за зазначеною адресою не проживає. Даний факт засвідчили сусіди (а.с. 10).

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі ? частки, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, немає на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191, 183 СК України, ст. ст. 141, 274, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1, рнокпп - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 07400, АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_2, рнокпп - НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 07401, АДРЕСА_1.

Суддя Н.М. Петришин