ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1399/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В

04.10.2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. За життя вона залишила заповіт від 13 березня 2017 року, яким заповідала йому житловий будинок по АДРЕСА_1 Зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 43,3 кв.м., житловою - 22,3 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', літньої кухні ''Б-1'', прибудови ''б-1'', сараю ''В-1'', сараю ''Г-1'', сараю ''Д-1'', сараю ''Е-1'', № 1- колодязю.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві.

Враховуючи вказані обставини позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 87).

Відповідач - Хутірська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, надали до суду заяву, про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують (а.с. 66).

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Оглянувши та дослідивши усі надані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, видане 18.10.2017 року (а.с. 16).

Як вбачається із заповіту вчиненого 13 березня 2017 року та посвідченого секретарем Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області Запорожан О.М., зареєстрований в реєстрі за № 17, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким заповідала ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 43,3 кв.м., житловою - 22,3 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', літньої кухні ''Б-1'', прибудови ''б-1'', сараю ''В-1'', сараю ''Г-1'', сараю ''Д-1'', сараю ''Е-1'', № 1- колодязю, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 01.11.2018 року (а.с. 75-77).

Відповідно до рішення Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 194 від 20.07.2007 року «Про інвентаризацію житлового фонду та присвоєння номерів будинків жителів села Хутірське» по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2 (а.с. 28-29).

ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом на майно померлої.

ОСОБА_1 звернувшись до Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на майно померлої ОСОБА_2 отримав постанову державного нотаріуса від 17.08.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ОСОБА_2, через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 73).

Зазначене також узгоджується з листами Петриківської державної нотаріальної контори щодо надання інформації від 06.11.2018 року та 29.11.2018 року, з яких вбачається, що на майно ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена спадкова справа 296/2018 за заявою від 07.11.2017 року від ОСОБА_1 про прийняття спадщини. Також подана заява ОСОБА_5 від 23.03.2018 року про прийняття спадщини за заповітом від 13.03.2017 року, посвідченого Хутірською сільською радою Петриківського району Дніпропетровської області за реєстровим № 18. Видано Свідоцтво про право на спадщину від 28.08.2018 року на земельну ділянку, площею 3,9488 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, кадастровий № НОМЕР_2 (а.с. 68, 86). Інших заяв не надходило.

Тобто, будь-яких інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, доказів в спростування даних обставин матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В підтвердження того, що вказаний житловий будинок належав померлій ОСОБА_2, позивачем долучено до матеріалів справи копію Свідоцтва про право власності від 01.11.1988 року на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1 де власником вказана «ОСОБА_2» (а.с. 69).

Крім того, як доказ до матеріалів справи долучено копію листа ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 24.07.2018 року, в якому зазначено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 01.11.1988 року, виданого згідно рішення виконавчого комітету Царичанської районної ради № 194/3 від 24.07.1988 року (а.с. 27).

Зокрема, додано копію рішення Хутірської сільської ради Петриківського району від 31.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», яким передана у власність та постійне користування ОСОБА_2 земельна ділянка по АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до положень статей 1223, 1233, 1268 ч. 2 та 5 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок смерті.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1, вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інша спадкоємиця за заповітом ОСОБА_5 отримала Свідоцтво про право на земельну ділянку, площею 3,9488 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Хутірської сільської ради Петриківського району, інших заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, позивачем підтверджено право власності спадкодавця на житловий будинок, з метою забезпечення права на спадщину, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішено у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 79, 80, 81, 89 та 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216,1217, 1220, 1223, 1268, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який складається з: житлового будинку ''А-1'', загальною площею - 43,3 кв.м., житловою - 22,3 кв.м., нежитлової прибудови ''а-1'', літньої кухні ''Б-1'', прибудови ''б-1'', сараю ''В-1'', сараю ''Г-1'', сараю ''Д-1'', сараю ''Е-1'', № 1- колодязю, у порядку спадкування за заповітом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. М. Іщенко