Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 Справа №607/7278/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу № 607/7278/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду до відповідача ОСОБА_2 зі вказаним позовом. Згідно заявлених позовних вимог просить розірвати шлюб між ними, оскільки останній носить лише формальний характер і суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, що мають істотне значення . Також позивач просить стягувати з відповідача по 1'500 гривень аліментів щомісячно на утримання кожної з їх спільних дітей, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. В обґрунтування цих вимог зазначає, що самостійно забезпечувати дітей вона не спроможна, а відповідач добровільно допомоги не надає, хоча зобов'язаний це робити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, будучи належно повідомленою, не з'явилась, однак представник - адвокат ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, вказавши , що позивач та вона заявлені позовні вимоги підтримують та просять задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належно повідомленим до суду не з»явився, його представник - адвокат ОСОБА_7, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відповідача відсутності. У заяві зазначила, що відповідач позовні вимоги в частині позову про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, в частині позову про стягнення аліментів , у розмірі 1000 гривень на кожну дитину,щомісячно. Вмотивовуючи таку свою позицію ОСОБА_2 у покликався на те, що нездатний сплачувати аліменти в тому розмірі про який просить позивач, оскільки ніде не працює та на утриманні має батьків пенсійного віку. Окрім цього з січня 2017 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою у якої є двоє неповнолітніх дітей та батьки пенсійного віку.

19 вересня 2017 року у справі було ухвалено заочне рішення, котрим позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення було задоволено, заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні фактичні обставини:

04 листопада 1999 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 клали шлюб, про що цього ж дня відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено запис № 1417. Про вказане свідчить свідоцтво про шлюб, видане повторно 31 травня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

ІНФОРМАЦІЯ_11 у шлюбі сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12 дочка ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_13 син ОСОБА_5, про це свідчать фотокопії свідоцтв про народження: серії НОМЕР_3 від 07 березня 2001 року (актовий запис № 348, здійснений 07 березня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради); серії НОМЕР_4 від 11 грудня 2003 року (актовий запис № 2239, здійснений 09 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. України); серії НОМЕР_5 від 29 червня 2006 року (актовий запис № 1342, здійснений 29 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України), відповідно.

Діти проживають з матір'ю - позивачем у справі та перебувають на її утриманні, що стверджується фотокопією довідки № 3449 від 31 травня 2017 року, виданою ТзОВ «Коменерго-Тернопіль».

ОСОБА_2 із 11 грудня 2017 року зареєстрований у АДРЕСА_1. Ця обставина підтверджуються копією довідки № 308 від 30 січня 2018 року, виданої дочірнім підприємством «Комунальник -1» Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія».

Як убачається з довідки № 376 від 05 лютого 2018 року, виданої цим же підприємством, окрім відповідача у вказаному помешканні зареєстровані: ОСОБА_13 (дружина ) , ОСОБА_14, (ІНФОРМАЦІЯ_2, батько дружини), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мати дружини), ОСОБА_15 (ІНФОРМАЦІЯ_4, син дружини), ОСОБА_16 (ІНФОРМАЦІЯ_5, син дружини).

Відповідно до довідки № 37 від 02 лютого 2018 року, виданої виконкомом Раштовецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, у селі Раштівці Гусятинського району Тернопільської області проживають ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_7, котрі є пенсіонерами.

Як убачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків № 116 від 01 лютого 2018 року, за період з першого по третій квартал 2017 року, станом на 30 січня 2018 року інформація про доходи ОСОБА_2 - відсутня.

ОСОБА_2 є власником будинку по АДРЕСА_2, що підтверджується інформацією довідкою № 118053576 від 22 березня 2018 року з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Цією довідкою спростовуються посилання відповідача на те, що у його власності не перебуває жодного нерухомого майна.

Також ОСОБА_2 є власником автомобіля «Chery Amulet», 2008 року випуску, що стверджується відповіддю на звернення представника позивача за № 0-.

Суд, встановивши зазначені обставини, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, котрими вони підтверджуються, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке:

відповідно до вимог статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Між подружжям позивача та відповідача склались неприязні відносини, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, тривалий час не ведуть спільне господарство та не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків. Відповідач проживає з іншою жінкою. Шлюб існує лише формально. Таким чином суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і це має істотне значення.

Відповідач в частині розірвання шлюбу позов визнає.

Частиною 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на те, що судом не встановлено обставин, котрі свідчили б про те, що визнання позову відповідачем, в частині розірвання шлюбу з позивачем, суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, цю вимогу ОСОБА_1 слід задовольнити та вказаний шлюб розірвати.

Окрім цього, відповідно до частини 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Однак такої домовленості між позивачем та відповідачем не досягнуто, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 ст. 181 СК України).

Абзацом 2 ч. 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII. Відповідно до цього закону, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, у період з 01 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року, становить 1'944 гривень.

Згідно вимог частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Надаючи оцінку майновому стану сторін суд вважає за необхідне зазначити таке:

позивач не надала документів за допомогою яких можна було б охарактеризувати її фінансове становище.

Суд вважає, що відповідач здатний сплачувати аліменти на утримання спільних з позивачем дітей у розмірі, вищому від мінімального, оскільки він є фізично здоровим чоловіком (такий висновок суд зробив з огляду на те, що доказів протилежного жодною із сторін не надано) працездатного віку, а тому має об'єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні своїх дітей. Окрім цього, у його власності знаходиться рухоме та нерухоме майно.

Щодо аргументів відповідача про те, що він утримує своїх батьків, то суд їх до уваги не бере, оскільки, всупереч вимогам частини 1 ст. 81 ЦПК України, на їх підтвердження ОСОБА_2 не надає належних, допустимих та достовірних доказів.

Подана ОСОБА_2 довідка № 37 від 02 лютого 2018 року не підтверджує цих обставин. З неї лише можна зробити висновок, що у відповідача дійсно є батьки пенсійного віку та вони проживають у селі Раштівці Гусятинського району Тернопільської області, а не про утримання відповідачем своїх батьків .

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи приписи статті 182 СК України, зважаючи на фінансові потреби дітей, суд вважає, що даний позов у частині вимоги про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1'200 гривень на утримання кожної із дітей, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення кожною із них повноліття.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей, за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору за вимогу позивача про розірвання шлюбу, та ще 640 грн. в користь держави за вимогу про стягнення аліментів, котру суд задовольнив частково.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 5, 89, 141, 142, 264, 265, 268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), зареєстрований 04 листопада 1999 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено запис № 1417 від 04 листопада 1999 року.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_13, аліменти в розмірі по 1'200 (однієї тисячі двохсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 червня 2017 року і досягнення кожною із дітей повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, на кожну дитину, допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 640 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення - 07 серпня 2018 року.

Реквізити сторін:

позивач ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

відповідач ОСОБА_2 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка