РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/20342/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/438/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Тхоревського С.О.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»,

боржники - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року, постановлену в складі судді Рогозіна С.В., у справі № 569/20342/14-ц, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и в :

В березні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2015 року у справі № 569/20342/14-ц позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму боргу в розмірі 1064113,04 грн. та 10242,38 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання поруки припиненою відмовлено.

Банком на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» право вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року.

ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» як єдиний власник всіх прав вимоги за вказаним кредитним договором, в тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цим договором просило суд замінити стягувача з ПрАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у виконавчому провадженні №49050892, яке входить до зведеного виконавчого провадження №50525671, що здійснюється Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з виконання виконавчого листа, виданого 16 вересня 2015 року у справі № 569/20342/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрат по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. з ПрАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні №49050892, яке входить до зведеного виконавчого провадження №50525671, що здійснюється Рівненським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, з виконання виконавчого листа, виданого 16 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрат по сплаті судового збору в сумі 1827 грн., з ПрАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Ухвала мотивована тим, що, оскільки рішення суду на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, то заява ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 вказує, що судом належним чином не було досліджено умов договору про відступлення права вимоги за кредитним договором та як наслідок порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно генеральної угоди, укладеної між позичальником ОСОБА_1 та банком, №03 від 3.10.2007 року банк відкриває позичальнику кредитний ліміт (надає кредит) на строк до 2.10.2017 року з максимальним розміром заборгованості в 500000 доларів США. В межах генеральної угоди було укладено кредитні договори №17.08-03/07-СК від 03.10.2007 року, №17.11-03/07-СК від 16.10.2007 року, №19.23-03/08-СК від 21.01.2008 року та №19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року.

Однак, відступлення права вимоги за основним зобов'язанням (генеральною угодою №03 від 02.10.2007 року), на забезпечення якого було укладено кредитний договір, не відбулося, що вказує на безпідставність заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Також, вважає, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» договір за своєю юридичною природою є договором факторингу, однак останнім не надано доказів наявності у нього ліцензії на здійснення факторингових операцій на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2015 року у справі № 569/20342/14-ц позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму боргу в розмірі 1064113,04 грн. та 10242,38 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за недоведеністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання поруки припиненою відмовлено.

На підставі виконавчого листа, виданого 16.09.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» витрат по сплаті судового збору в сумі, 21.10.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №49050892, де боржником є ОСОБА_5

Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 12 березня 2016 року вказане виконавче провадження №49050892 зупинено.

18.11.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ, згідно якого останнє набуло прав кредитора за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги, зокрема за кредитним договором № 19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Встановивши, що відповідно до договору відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року право вимоги за кредитним договором № 19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», врахувавши наведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» про заміну сторони виконавчого провадження.

У даній справі не є предметом доказування вид договору, за яким перейшло право вимоги до нового кредитора.

Однак, апелянт стверджує, що укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» договір за своєю юридичною природою є договором факторингу, однак останнім не надано доказів наявності у нього ліцензії на здійснення факторингових операцій на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ФК №459 від 21.01.2014 року, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства такий вид фінансових послуг, як факторинг.

Доводи апеляційної скарги про те, що відступлення права вимоги за основним зобов'язанням, тобто генеральною угодою №03 від 03.10.2007 року, на забезпечення якого було укладено кредитний договір, не відбулося, також, не заслуговують на увагу, оскільки рішенням Рівненського міського суду від 8 червня 2015 року стягнуто заборгованість не за генеральною угодою, а саме за кредитним договором № 19.27-03/08-СК від 13.02.2008 року, як самостійним правочином, та саме на виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження, в якому судом першої інстанції замінено стягувача.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2018 року

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Хилевич С.В.

Шимків С.С.