Справа № 490/6934/18
н/п 2-п/490/77/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.

при секретарі - Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 16.11.2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2018 рокупо справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування вимог заяви посилалася на те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 30.01.1987 року до 19.11.2017 року (моменту його смерті) та в період перебування у шлюбі вони придбали спірну квартиру №7 корпус 6 по вул. Набережна, 17 в м. Миколаєві. Спадщину після смерті ОСОБА_6 отримали його дружина ОСОБА_1 та мати ОСОБА_3, за такого судом не повно було зясовано обставини справи, що призвело до постановлення необґрунтованого рішення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення у її відсутності та вимоги заяви підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Ознайомившись з заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За частиною 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За приписами ч. ч. 1,2,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За такого, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2018 рокупо справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

Справу призначити до розгляду в загальному позовному провадженні.

Підготовче судове засідання призначити на 16.01.2019 р. на 09.30 год.

Відповідач має право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) позивачу одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу додаються до відзиву, який надсилається (надається) до суду.

Роз'яснити відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом десяти днів з дня їх отримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Н.П. Черенкова