Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1251/16-ц
Провадження № 2/553/30/2018
У Х В А Л А

Іменем України

12.12.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Камуз Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Державної міграційної служби України про виселення з власної квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

05 квітня 2017 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виселення з власної квартири.

01 червня 2016 року ухвалою суду обєднано первісний позов з зустрічним позовом .

Згідно розпорядження № 142 від 27.10.2017 року керівника апарату Ленінського районного суду м. Полтави щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ дану цивільну справу повторно автоматизовано розподілено судді Крючко Н.І., в звязку з відстороненням судді Кононенка С.Д. від здійснення правосуддя.

Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року прийнято дану справу до провадження.

Згідно ухвали суду від 08 лютого 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого провадження.

Судом встановлено, що на розгляді у Ленінському районному суді м. Полтави з 21 червня 2018 року (головуюча суддя Парахіна Є.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо визначення квартири спільною власністю та поділу майна.

При цьому, судом встановлено, що 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення даного позову, який перебуває на розгляд у судді Парахіної Є.В..

Як вбаачється з матераілів вказаної заяви предметом іншого аналогічного спору є також нерухоме майно - квартира в АДРЕСА_1, котру остання знову просить суд визнати спільною власністю подружжя та здійснити її розподіл.

Таким чином, не зважаючи на те, що з 14 березня 2016 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Державної міграційної служби України про виселення з власної квартири, позивачем за первісним позовом паралельно і повторно подано аналогічний позов, між тими самими сторонами про той самий предмет спору, що є неприпустимим та вказує про штучне створення позивачем умов направлених на вибіріншого угодного судді .

Суд звертає увагу на те, що про вчинення позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 процесуальної дії щодо подання аналогічного позову між тими самими сторонами про той самий предмет спору при наявності першочергового позову від 14.03.2016 року, де останньою надавались особисто та через представників пояснення у даній справі, суд до відома остання та її представники не поставили, але поряд з цим в судове засідання призначене на 12 грудня 2018 року ними було подано суду заяву про розгляд саме даної справи без участі позивача та її представника.

Вказані дії позивача та її представника суд визнає, як зловживання своїм правом на звернення до суду з позовом за захистом своїх інтересів, які свідчать в сукупності про неповагу до суду.

Приймаючи до уваги наведені вище факти, суд приходить до висновку про доцільність залишення первісного позову без розгляду на підставі п. 4 частини 1 ста. 257 ЦПК України.

Пунктом 4 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору із тих самих підстав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, в звязку з наявністю у провадженні Ленінського районного суду аналогічного позову між тими самими сторонами про той самий предмет спору.

В свою чергу, відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надав заяву про залишення зустрічного позову без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд по встановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Окрім цього, у відповідності дост.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяв без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду підлягає до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Державної міграційної служби України про виселення з власної квартири підлягає залишенню без розгляду, в звязку з поданою заявою позивача за зустрічним позовом .

Керуючись ст. ст. 257, 223 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна залишити без розгляду, в звязку з наявністю у провадженні Ленінського районного суду аналогічного позову між тими самими сторонами про той самий предмет спору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Ленінський районний сектор в м. Полтаві Державної міграційної служби України про виселення з власної квартири залишити без розгляду, у звязку з поданою позивачем заявою про залишення даного позову без розгляду.

Розяснити позивачу за зустріним позовом, що відповідно до ст. 257 ЦПК України він має право повторно звернутися до суду з позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3