1Справа № 335/4226/18 2/335/1415/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
18 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря судового засідання Тимченко А.В., розглянувши в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.
Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів за період з 31.10.2007 по 01.04.2018 року в розмірі 119414,66 грн.
Ухвалою суду від 25 травня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.
Позивач в судове засідання не зявилася, від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву до суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в її заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з 06.11.1997 відповідно до свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, Україна серія І-ЖС № 047867, актовий запис №1410.
Згідно свідоцтва про народження серія І-ЖС №040684 від 04 січня 2001, виданого виконкомом Новоіванівської сільської ради, Оріхівського району, Запорізької області, від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК Серія АД № 034500 виданої Пологівським міжрайонним МСЕК Запорізької області.
Відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2008 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано та стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1
13.05.2008 видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 043924 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 62.
Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2009 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3
Постановою старшого державного виконавця Хортицького відділу ДВС ЗМУЮ ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження ВП №7493340 від 16.05.2008 з виконання виконавчого листа №2-107-2008 виданого 27.02.2008 Оріхівським районним судом Запорізької області.
Суд вважає, що встановленим фактам та обставинам відповідають відносини, які регулюються ЦК України, СК України.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Частиною 3 ст. 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом.
Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно ч. 1 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що виникають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується.
Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).
Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.
За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Відповідно до розрахунку - неустойка (пеня) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з грудня 2013 по червень 2018, становить 26 157,33 грн. (а.с. 43, 44).
Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачкою, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, постановою Верховного Суду України від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16, та суд погоджується із ним у повній мірі.
Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 194, 196 СК України, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя І.А.Крамаренко