Провадження № 2/369/1049/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Головатюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року позивач ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 67 379, 49 дол. США та 125 889,74 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04 серпня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №00538/RK, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у сумі 104 702,40 дол. США. Процентна ставка встановлена в розмірі 12,9% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту 0,5%, що сплачується у момент надання кредиту. Кінцевий термін повернення кредитних коштів не пізніше 03 серпня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №00627rK від 04 серпня 2008 року. Відповідно до умов договору поруки відповідачка ОСОБА_3. як поручитель поручається за виконання позичальником обов'язків , що виникли на підставі основного договору. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу не надавав своєчасно банку у визначеному договором обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 28 липня 2015 2016 року утворилась заборгованість у сумі 67 379,49 дол. США та 125 889, 74 грн. При розгляді справи представник позивача уточнив позовні вимоги. Суду пояснив, що станом на 03 березня 2016 року заборгованість відповідача складає 72 072, 36 дол. США та 370 285, 87 грн, яка складається з: 59 528,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року складає 1 596 009, 27 грн сума заборгованості за кредитом, 12 543,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року становить 336 305, 62 грн сума заборгованості за відсотками, 346 189 грн 35 коп пеня за несвоєчасне погашення повернення кредиту, 24 096 грн 52 коп заборгованість по штрафу. Банком було повідомлено ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виникнення заборгованості за договором, однак останні не вжили необхідних заходів для її погашення, в звязку з чим ПАТ «Марфін Банк» вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору 34 539,01 грн.

Тому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 72 072,36 дол. США та судові витрати у розмірі 34 539 грн. 01 коп.

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідачі не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідачів надав суду заяву про часткове визнання позову, а саме в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2 як позичальника. Щодо позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3 в солідарному порядку, як з поручителя не визнають, оскільки на час звернення до суду з позовом, договір поруки вже був припинений.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що 04 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський ОСОБА_1», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір №00538/RK, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний картковий рахунок позичальника у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у сумі 104 702, 40 дол. США грн із 12,9% річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості та зі сплатою комісії за обслуговування кредиту 0,5%, що сплачується у момент надання кредиту (згідно п. п. 1.1. договору кредиту).

Пунктом 1.1. кредитного договору визначено кінцевий термін повернення кредитних коштів по 03 серпня 2028 року.

З матеріалів справи встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 104 702,40 дол. США, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2, всупереч умовам кредитного договору та договору поруки, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 скориставшись кредитними ресурсами, свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03 березня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 72 072, 36 дол. США та 370 285, 87 грн, яка складається з: 59 528,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року складає 1 596 009, 27 грн сума заборгованості за кредитом, 12 543,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року становить 336 305, 62 грн сума заборгованості за відсотками, 346 189 грн 35 коп пеня за несвоєчасне погашення повернення кредиту, 24 096 грн 52 коп заборгованість по штрафу.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 540 Цивільного кодексу України - якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до п. 2 ч. 2,ч. 3,ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України - кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач ОСОБА_2 не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Згідно п. 2.3.3 Кредитного договору у випадках затримання сплати частини Кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць Позичальник повинен повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі , комісію, відсотки за фактичний строк його користування , в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від Банку.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовими рішеннями.

Згідно ст. 76 ЦПК України джоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №00538/RK від 04 серпня 2008 року в сумі 72 072, 36 дол. США та 370 285, 87 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №00627rK від 04 серпня 2008 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2016 року визнано поруку, що виникла на підставі договору поруки від 04.08.2008 року за № 00627rК, укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «МОРСЬКИЙ ОСОБА_1» (правонаступник ПАТ «МАРФІН БАНК»), такою, що припинена з 15 грудня 2013 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до кредитного договору, не пред'явив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання, дійшов правильного висновку про те, що зобов'язання за договором поруки припинилися.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 29 січня 2014 року (справа № 6-155цс13).Оскільки порука припинена, тому в задоволені вимог щодо стягнення в солідарному порядку заборгованості суд відмовляє.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, відсотків та пені, підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 24 186, 54 грн.

Керуючись ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, - на користь Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк (Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Леніна, 28, МФО 328168, ) суму заборгованості за кредитним договором №00538/RK від 04 серпня 2008 року в розмірі 72 072, 36 дол. США (сімдесят дві тисячі сімдесят два дол. США тридцять шість центів) та 370 285, 87 грн (триста сімдесят тисяч двісті вісімдесят пять грн. вісімдесят сім коп.), яка складається з: 59 528,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року складає 1 596 009, 27 грн сума заборгованості за кредитом, 12 543,68 дол.США, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2016 року становить 336 305, 62 грн сума заборгованості за відсотками, 346 189 грн 35 коп пеня за несвоєчасне погашення повернення кредиту, 24 096 грн 52 коп заборгованість по штрафу .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, - на користь Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк (Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Леніна, 28, МФО 328168, ) судові витрати у розмірі 24 186 грн 54 коп ( двадцять чотири тисячі сто вісімдесят шість грн. 54 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 грудня 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич