Ухвала

Іменем України

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 381/3227/18

провадження № 61-48024ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В.О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування цієї заяви зазначав, що після постановлення Фастівським міськрайонним судом Київської області рішення від 23 березня 2007 року у справі № 2-414/07 та набрання ним чинності йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, які не були і не могли бути відомі під час її розгляду. Зокрема, посилався на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року виключено відомості про його батьківство з актового запису від 05 квітня 2006 року № 146 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області в Книзі реєстрації народжень. Вважав, що зазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення, так як з їх урахуванням можна зробити висновок про відсутність підстав щодо аліментних зобов'язань.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року у справі № 2-414/07.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2018 року залишено без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана після закінчення строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

11 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана протягом тридцяти днів з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду, і така заява, на його думку, не може бути подана пізніше трьох років з дня набрання законної сили рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року, а не рішенням цього суду від 23 березня 2007 року. Оскільки рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року встановлені обставини, які є істотними для справи, однак не були йому відомі під час її розгляду у 2007 році, а саме те, що він не є батьком малолітньої ОСОБА_6, вважає, що саме з цього часу і має обчислюватися процесуальний строк.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено,що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті занововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема,істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частиною третьою статті 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

З огляду на викладене, встановлений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин його пропуску.

Встановивши, що судове рішення, яке ОСОБА_4 просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили у квітні 2007 року, а заява про його перегляд подана до суду лише у вересні 2018 року, тобто після закінчення строку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про невірне трактування судами першої та апеляційної інстанцій закону щодо строків звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є безпідставними та спростовуються нормами цивільного процесуального законодавства.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника з їх змістом та особистого тлумачення ним норм права.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик