Справа № 372/1991/17
Провадження № 2-118/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 грудня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/1991/17

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

за участю представників ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності, стягнення заборгованості, встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

07.07.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, що є обєктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, а саме: 5000 грн. заборгованості перед померлим ОСОБА_13, що виникла на підставі розписки від 11.04.2015 року укладеною між ОСОБА_13 та ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 5000 грн., встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_13 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2005 року до 18.12.2015 року, за адресою: Дніпропетровська область, смт. Обухівка (Кіровське), вул. Прибережна (Комсомольська) 15, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що вона з 2005 року проживала разом з ОСОБА_13, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вела з ним спільне господарство та знаходилась з ним у фактичних шлюбних відносинах. 25.05.2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - територіальна громада в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_13 однією сімєю без реєстрації шлюбу прийняв рішення, яким встановив факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_13 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2005 року до 18.12.2015 року. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року по справі № 175/1793/16-ц було задоволено апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, рішення суду першої інстанції скасовано, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, оскаржила його до суду касаційної інстанції. У звязку із скасуванням рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, у позивача виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у позовному провадженні. ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_13, знайшла вдома розписку підписану ОСОБА_2 від 11.04.2015 року, відповідно до якої останній одержав у позику від ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 10 000 грн., і зобовязувався повернути у строк до 31.12.2015 року. Однак, 18.12.2015 року ОСОБА_13 помер, і ОСОБА_2 не були повернуті грошові кошти. Позивач вважає, що має право на 1/2 частину вищевказаної заборгованості у розмірі 5 000,00 грн., оскільки кошти, які надавались у борг ОСОБА_13 ОСОБА_2 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, необхідно ОСОБА_1 для отримання статусу законної дружини померлого ОСОБА_13 та отримання половини спільно набутого майна чоловіком та дружиною за час перебування у шлюбі та ведення спільного господарства.

Ухвалою судді від 19.10.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.01.2018 року витребувано від приватного нотаріуса Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_14 копію спадкової справи № 51/2015 після смерті ОСОБА_13, що помер 18.12.2015 року.

Ухвалою суду від 28.02.2018 року залучено по справі в якості третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою суду від 02.07.2018 року залучено по справі в якості третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві, та просив їх задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надав, тому розгляд справи відбувається за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представники третіх осіб ОСОБА_11, та ОСОБА_15, в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, необґрунтованість, та не доведеність.

Інші треті особи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16, суду показала, що вона є подругую ОСОБА_1, знайома з нею з 2004 року. З ОСОБА_13 ОСОБА_1, проживала з 2005 року в смт. Обухівка (Кіровське), вели спільне господарство та мають спільну дитину, з ними також проживали і діти ОСОБА_13 від першого шлюбу. ОСОБА_1, допомагала ОСОБА_13 в бізнесі де вона офіційно працювала невідомо, встановлення даного факту ОСОБА_1, необхідно для отримання спадкового майна.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона є матір»ю позивачки, часто приїздила до них в гості. ЇЇ дочка почала проживати з ОСОБА_13 з 2005 року, вони проживала разом без реєстрації шлюбу, мають спільну дитину ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони разом виховували сина, разом відпочивали. З ними також проживала дочка ОСОБА_13 від першого шлюбу. Де працювала ОСОБА_1 під час сумісного проживання точно не знає в основному вона займалась веденням господарства. До знайомства з її дочкою ОСОБА_13 вже був розлучений, його першу дружину вона бачила під час поховання.

Суд, заслухавши думку представників позивача, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2015 між ОСОБА_13 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_13 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000 гривень в строк до 31.12.2015 року. На підтвердження укладення між сторонами договору позики позивачем було надано розписку про отримання відповідачем від ОСОБА_13 грошових коштів.

18.12.2015 року помер ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 661259, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1661.

20.07.2007 року народився у ОСОБА_13 та ОСОБА_1 син ОСОБА_6, що підтверджується.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_13 є: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які подали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до нотаріуса з заявами про вимогу (претензію) кредитора до спадкоємців за обовязками спадкодавця, що підтверджується копією спадкової справи № 51/2015.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2017 року, скасовано рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2016 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 В»ячеславівни, зацікавлена особа територіальна громада в особі Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, а заяву ОСОБА_1, залишено без розгляду.

29.03.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення боргу, задоволено частково. Визнано заборгованість ОСОБА_13 у розмірі 1 000 000,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату подання позову становить 27000000,00 грн., яка виникла на підставі договору позики №1-К від 27 липня 2015 року, укладеного з ОСОБА_10, такою, що підлягає стягненню та, у звязку зі смертю ОСОБА_13, стягнуто на користь ОСОБА_10 вказану вище заборгованість зі спадкоємців пропорційно отриманого в спадщину майна (по 1/4 кожний), але в межах вартості спадкового майна, а саме, з: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у розмірі 6750000,00 грон. з кожного та здійснено виконання рішення щодо погашення зазначеної вище заборгованості виключно шляхом накладення стягнення на все спадкове майно. Визнано заборгованість ОСОБА_13 у розмірі 818770,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату подання позову становить 22106790,00 грн., яка виникла на підставі договору позики №1-2015 від 17 квітня 2015 року, укладеного з ОСОБА_9, такою, що підлягає стягненню та, у звязку зі смертю ОСОБА_13, стягнуто на користь ОСОБА_9 вказану вище заборгованість зі спадкоємців пропорційно отриманого в спадщину майна (по ј кожний), але в межах вартості спадкового майна, а саме, з: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у розмірі 5526697,50 грн. з кожного та здійснено виконання рішення щодо погашення зазначеної вище заборгованості виключно шляхом накладення стягнення на все спадкове майно. Визнано заборгованість ОСОБА_13 у розмірі 845950,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату подання позову становить 22840650,00 грн., яка виникла на підставі договору позики №2-2015 від 17 квітня 2015 року, укладеного з ОСОБА_8, такою, що підлягає стягненню та, у звязку зі смертю ОСОБА_13, стягнуто на користь ОСОБА_8 вказану вище заборгованість зі спадкоємців пропорційно отриманого в спадщину майна (по 1/4 кожний), але в межах вартості спадкового майна, а саме, з: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у розмірі 5710162,50 грн. з кожного та здійснено виконання рішення щодо погашення зазначеної вище заборгованості виключно шляхом накладення стягнення на все спадкове майно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання припиненим договору поруки задоволено. Визнано припиненим договір поруки №27-07-15 від 27.07.2015 року, укладений між ОСОБА_18 та ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_3, Служба у справах дітей Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання припиненим договору позики №2-2015 від 17.04.2015 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_9, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, Служба у справах дітей Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання припиненим договору позики №1-2015 від 17.04.2015 відмовлено.

11.05.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_19 Дніпро" в особі Відділення "Центральне", ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_9, ОСОБА_20, ОСОБА_10, про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі. Встановлено, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 мають право спадкування на грошові кошти у розмірі 162 500, 00 доларів США кожен, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_5 з ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро» на дату Угоди від 31 березня 2017 року, укладеної ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Визнано дійсною Угоду від 31 березня 2017 року, укладену ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з дати її укладання, у зв'язку з чим правомірним право ОСОБА_7 на отримання грошових коштів у розмірі 487 500 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро» у рахунок часткового погашення заборгованості по договору позики №2 від 01 листопада 2014 року. Зобов'язати Відділення «Центральне» Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_19 Дніпро» передати ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 487 500 доларів США, що знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро» на підставі договору №83-2014 від 11.09.2014 року та додаткової угоди до нього №4-2015 від 04.09.2015, укладеного ОСОБА_13 з ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро».

25.05.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково. Визнано заборгованість перед ОСОБА_7 за договором позики №2 від 01.11.2014 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_13, у розмірі 2 776 332,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату подання позову становить 76 710 053 грн. 16 коп. Стягнуто на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 заборгованість по 19 177513 грн. 29 коп. з кожного, в межах спадкового майна відповідно його частці у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_13, померлого 18.12.2015 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_18, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_1, про визнання договору недійсним та встановлення нікчемності правочину відмовлено. В задоволенні позову неповнолітнього ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_18, третя особа - Служба у справах дітей Соломянської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання договору недійсним відмовлено.

03.08.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про звернення стягнення на частку майна, що є у спільній частковій власності, задоволено частково. В рахунок погашення боргу ОСОБА_13 накладено стягнення на 1/4 частину спадкового майна ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_13, що помер 18.12.2015 р. та визнано за ОСОБА_7 в цілому право власності з правом його реєстрації у відповідних органах на наступне нерухоме майно: нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Прибережна (колишня Комсомольська), будинок 15, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; земельної ділянки загальною площею 0,1434 га; земельної ділянки загальною площею 0,150га; нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Прибережна (колишня Комсомольська), будинок 13, а саме: житловий будинок, загальною площею 79,50 кв.м., житловою площею 53,40 кв.м. та земельна ділянка під ним; нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 17, яке складається з частини незавершеної будівництвом адміністративної будівлі в т.ч. А-5 (ступінь готовності 75%), підпірна стінка №3, загальною площею - 5671,5 кв.м.; нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Вознесенська (колишня Горького), будинок 21, яке складається з: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами); земельної ділянки загальною площею 0,1500га; земельної ділянки загальною площею 0,0553га; автомобіль ВАЗ-21063; автомобіль HONDA CRV; автомобіль MERSEDES BENZ S500; автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

03.08.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволено. Встановлено, що обєктом особистої приватної власності ОСОБА_13 та обєктом спадщини, що відкрилась після його смерті 18.12.2015 р. є: нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Прибережна (колишня Комсомольська), будинок 15, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; земельної ділянки загальною площею 0,1434 га; земельної ділянки загальною площею 0,150га; нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Прибережна (колишня Комсомольська), будинок 13, а саме: житловий будинок, загальною площею 79,50кв.м., житловою площею 53,40кв.м. та земельна ділянка під ним; нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 17, яке складається з частини незавершеної будівництвом адміністративної будівлі в т.ч. А-5 (ступінь готовності 75%), підпірна стінка №3, загальною площею - 5671,5 кв.м.; нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район (колишній Дніпропетровський), смт. Обухівка (колишнє Кіровське), вул. Вознесенська (колишня Горького), будинок 21, яке складається з: домоволодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами); земельної ділянки загальною площею 0,1500га; земельної ділянки загальною площею 0,0553га; автомобіль ВАЗ-21063; автомобіль HONDA CRV; автомобіль MERSEDES BENZ S500; автомобіль VOLKSWAGEN MULTIVAN; грошові кошти у розмірі 650 000 доларів США, які знаходяться в сейфовій ячейці №122 в сейфі №4 у відділенні «Центральне» ПАТ «ОСОБА_19 Дніпро». Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2018 року дане рішення залишено без змін.

07.08.2017 року заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_3 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування довідок - задоволено. Поновлено строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування довідок. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо видачі довідок від 10.05.2016 року за №1192 та від 06.05.2016 року за №1176. Скасовано довідку Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видану 10 травня 2016 року № 1192. Скасовано довідку Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видану 06 травня 2016 року № 1176. Дане рішення було залишено без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 року.

Відповідно до вказаного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 року, особи, зазначені у довідці ОСОБА_1, ОСОБА_6 за вказаною в довідці адресою не зареєстровані, не є власниками, співвласниками, наймачами житлового будинку за адресою Дніпропетровська обл., смт. Кіровське, вул. Прибережна (Комсомольська), 15, оскільки будинок за вказаною адресою належав ОСОБА_13

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12).

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Під час розгляду справи, позивачем не доведено ведення спільного господарства з померлим ОСОБА_13, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї, а покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту, оскільки свідок ОСОБА_17 є матір»ю позивача, а свідок ОСОБА_16, подругою позивача, також не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про визнання права власності та стягнення заборгованості.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки не доведений належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності, стягнення заборгованості, встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2018 року.

Суддя: