Провадження № 6/761/777/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

10 серпня 2018р. приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, яке було передано судді 14 серпня 2018р., в якому просив суд: надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Своє подання приватний виконавець обґрунтовував тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 55756091 з примусового виконання виконавчого листа № 761/24127/17 від 30 січня 2018р., виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 262832,3 грн.

На виклики до приватного виконавця боржниця не з'являється. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржниця має у власності ? частину вищевказаної квартири. За вказаних підстав, зважаючи, що боржницею в добровільному порядку не виконується судове рішення, приватний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

У судове засідання приватний виконавець Ляпін Д.В. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подання, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Так, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Ляпіна Д.В. перебуває виконавчий лист № 761/24127/17 від 30 січня 2018р., виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми в розмірі 262832,3 грн.

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтовував державний виконавець своє подання, і додані до подання, не містять доказів про те, що боржницю було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного їй нерухомого майна, оскільки приватним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення йому безперешкодного доступу до приміщення квартири АДРЕСА_1, як і відсутні відомості про те, що виконавець попередив і іншого співвласника цієї квартири, враховуючи, що боржниці належить лише ? частина цієї квартири.

Крім того, з наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відсутні відомості про надсилання та отримання боржницею постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, матеріали подання не містять документальних підтверджень щодо своєчасного отримання боржницею викликів державного виконавця для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про таку сплату в добровільному порядку.

Разом із тим, ні в поданні, ні в додатках до нього, не міститься підтверджуючих матеріалів щодо належного і своєчасного повідомлення боржниці та її обізнаність про здійснення опису майна за місцем її реєстрації або знаходження майна.

З урахуванням викладеного, неможливо прийти до висновку, що відсутність доступу до квартири зумовлена саме свідомими діями боржниці, спрямованими на перешкоджання діям приватного виконавця, або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 268, 353-355, 439 ЦПК України; ст. 30 Конституції України; ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: