Справа № 738/1772/17 Провадження № 22-ц/795/714/2018 Головуючий у I інстанції - Парфененко О. Я. Доповідач - Шитченко Н. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

А п е л я ц і й н и й с у д Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Лакізи Г.П., Мамонової О.Є.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

позивач ОСОБА_2,

відповідач Березнянське споживче товариство,

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Менської районної державної адміністрації Чернігівської області,

Менська районна споживча спілка споживчих товариств,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Менського районного суду від 23 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Березнянського споживчого товариства про визнання позачергових зборів пайовиків Березнянського споживчого товариства від 13 липня 2016 року такими, що не відбулися та визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів пайовиків Березнянського споживчого товариства, оформлених протоколом № 1 загальних зборів від 13 липня 2016 року,

місце ухвалення рішення суду - місто Мена,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 28 березня 2018 року.

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Березнянського СТ, у якому просила визнати позачергові загальні збори пайовиків Березнянського СТ від 13 липня 2016 року такими, що не відбулися; визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів пайовиків Березнянського СТ, оформлених протоколом № 1 загальних зборів від 13 липня 2016 року; зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації Менської РДА скасувати державну реєстрацію змін і відомостей про керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, зміни до установчих документів Березнянського СТ, здійснену на підставі протоколу № 1 від 13 липня 2016 року.

У мотивування своїх вимог зазначила, що вона, будучи членом Березнянського споживчого товариства, у липні 2016 року дізналась про скликання позачергових загальних зборів, але про їх проведення їй повідомлено не було, а у доступі до приміщення, де проводились збори, їй чинились перешкоди. Вважає, що збори були проведені з порушенням вимог статуту товариства, були порушені її права як члена товариства на участь у зборах, у тому числі й право обирати та бути обраним до керівних органів товариства.

Ухвалою від 23 березня 2018 року Менський районний суд закрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Березнянського СТ в частині позовних вимог про визнання позачергових загальних зборів членів Березнянського СТ від 13 липня 2016 року такими, що не відбулися, та про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів членів Березнянського споживчого товариства від 13 липня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не з'ясував природу правовідносин між сторонами і дійшов помилкового висновку щодо визначення юрисдикції даного спору.

Так, скаржник вважає, що даний спір є цивільно-правовим, оскільки пов'язаний із порушенням її законних прав та інтересів, як члена споживчого товариства шляхом її неповідомлення про проведення позачергових загальних зборів пайовиків.

Зазначає, що судом не враховані роз'яснення постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», приписи ст. 167 ГК України, ст. 86 ЦК України, які виключають можливість тлумачення спірних правовідносин, як господарського спору.

Зауважує на тому, що правовідносини між нею та Березнянським СТ не пов'язані із виконанням корпоративних прав, оскільки споживче товариство не є суб'єктом підприємницької діяльності, не має статутного капіталу, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ, а внески, не пов'язані з формуванням статутного капіталу, не можуть породжувати корпоративних прав.

У наданому відзиві третя особа ОСОБА_4, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що районний суд правильно послався на п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України (у редакції, чинній на день подачі позову до суду) та п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України (у чинній редакції), відповідно до яких господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між юридичною особою та її учасником.

Вказує, що, беручи до уваги положення ст.ст. 55, 167 ГК України, ст.ст. 1, 6, 9, 18 ЗУ «Про споживчу кооперацію», ст.ст. 10, 12, 19, 21, 25, 26, 29 ЗУ «Про кооперацію» та умови Статуту Березнянського СТ, товариство є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована в установленому законом порядку. Відносини між членами та споживчим товариством є корпоративними, адже член товариства має частку у майні товариства, наділений правом участі в управлінні товариством та на отримання частки прибутку товариства, отже даний спір відноситься до юрисдикції господарського суду, про що правильно вказав районний суд.

Іншими учасниками відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуюче наступне.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу діяльності господарського товариства з його учасником, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Однак, з таким висновком судді першої інстанції не може погодитись апеляційний суд через порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У справі встановлено, що відповідно до списку членів Березнянського СТ станом на 13 липня 2016 року ОСОБА_2 є членом зазначеного товариства, номер членської книжки 001006 (т. 1 а.с. 13-15).

Березнянське СТ є юридичною особою, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та витягом з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 8, 81-83). Організаційно-правова форма: споживче товариство. Засновника є фізичні особи - пайовики, розмір внеску до статутного фонду - 0,00 грн. Розмір статутного капіталу - 0,00 грн. Види діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно із статутом вказаної юридичної особи (т. 1 а.с. 84-87), споживче товариство - це добровільне об'єднання громадян або юридичних осіб для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Воно здійснює торгівельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України та керується у своїй діяльності ЗУ «Про кооперацію», «Про споживчу кооперацію», тощо.

Частинами третьою та четвертою п. 25 статуту визначено, що про дату, місце та час проведення та рекомендований порядок денний зборів членів (уповноважених) споживчого товариства повинні бути сповіщені не пізніше, ніж за 10 днів до призначеного строку їх проведення. Члени споживчого товариства, які мають бажання внести питання на обговорення зборів, подають письмову заяву про це правлінню споживчого товариства не пізніше, ніж за 7 днів до проведення зборів.

Ініціативною групою членів Березнянського СТ були скликані та 13 липня 2016 року проведені загальні збори членів Березнянського СТ. Рішення, що були прийняті на цих зборах, оформлені протоколом № 1 від 13 липня 2016 року, згідно з яким на зборах прийнято рішення: про затвердження змін до статуту товариства шляхом викладення його у новій редакції; про обрання членів правління товариства; про обрання голови, членів ревізійної комісії, уповноважених членів товариства; обговорено та затверджено методику визначення частки кожного члена товариства у його власності; створено робочі групи для перевірки господарсько-фінансової діяльності товариства за 2013-2015 роки; ухвалено рішення про направлення вимоги до Менської райспоживспілки про скликання позачергової конференції (т. 1 а.с. 77-80).

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Березнянського СТ про визнання позачергових загальних зборів пайовиків Березнянського СТ від 13 липня 2016 року такими, що не відбулися; визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів пайовиків Березнянського СТ, оформлених протоколом № 1 загальних зборів від 13 липня 2016 року; зобов'язання державного реєстратора відділу державної реєстрації Менської РДА скасувати державну реєстрацію змін і відомостей про керівника юридичної особи, зміни складу підписантів, зміни до установчих документів Березнянського СТ, здійснену на підставі протоколу № 1 від 13 липня 2016 року (т. 1 а.с. 2-7). Доводи позову зводяться до того, що збори були проведені з порушенням вимог статуту товариства, були порушені права позивача як члена товариства на участь у зборах, у тому числі й право обирати та бути обраним до керівних органів товариства.

Суд, закриваючи в частині провадження у справі, послався на положення ст. 111 ГК України, якою визначене поняття споживчої кооперації, а також приписи ЗУ «Про споживчу кооперацію» та правову позицію, викладену у постанові ВСУ від 19 лютого 2008 року у справі № 18/12-2290/1 (14/680/07). Враховуючи наведені правові норми, суд дійшов до висновку, що Березнянське СТ, як підприємство споживчої кооперації, є господарським товариством у розумінні ст.ст. 79, 93 ГК України, а отже спір учасника господарського товариства з його членом слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Указуючи, що вирішення даного спору має відбуватись за правилами господарського судочинства, суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду України від 19 лютого 2008 року № 18/12-2290/1, якою визначено, що споживче товариство підпадає під статус господарського товариства, а п. 4 ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між товариством та учасником, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Разом із тим, на думку апеляційного суду, суд не врахував, що вказаний висновок був зроблений при вирішенні питання про те, чи підлягають розглядові господарськими судами як такі, що виникають з корпоративних відносин, справи за участю виробничих кооперативів споживчої кооперації. Однак сам по собі той факт, що відповідач є господарським товариством не дає підстав ототожнювати із господарським спором та відносити до справ господарської юрисдикції будь-який спір за участю господарського товариства.

Тобто аналіз ст. 19 ЦПК України і ст. 20 ГПК України дає підстави дійти висновку про те, що при вирішенні питання при розмежування компетенції судів щодо розгляду цивільних і господарських справ не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних відносин (участь у них господарського товариства).

Таким чином, при вирішенні питання про підвідомчість зазначеної справи слід враховувати і характер правовідносин, які виникли, і суб'єктний склад сторін. Отже, визначальним являється те, чи є вказаний спір таким, що виник з корпоративних відносин. Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилалась на положення ст. 17 ЗУ «Про споживчу кооперацію», що гарантує членам споживчої спілки додержання їх прав та законних інтересів, і вказувала, що через недотримання, на її думку, відповідної процедури при скликанні зборів, порушено право позивача на участь у загальних зборах, обговоренні питань, надання своїх пояснень, аргументів та доводів, прийняття рішень, право обирати та бути обраною до керівних органів відповідача.

З урахуванням заявлених ОСОБА_2 вимог та зважаючи на те, що розмір внеску до статутного фонду всіх учасників господарського товариства - 0,00 грн, розмір статутного капіталу відповідача - 0,00 грн, а корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, при цьому під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що між сторонами має місце цивільний спір про право члена кооперативу на участь у його діяльності через участь у загальних зборах товариства, а не спір з приводу корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником, як про це зазначив суд першої інстанції.

Ураховуючи наведене, районний суд дійшов помилкового та передчасного висновку стосовно закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Березнянського СТ в частині позовних вимог про визнання позачергових загальних зборів членів Березнянського СТ від 13 липня 2016 року такими, що не відбулися та про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів членів Березнянського споживчого товариства від 13 липня 2016 року.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам процесуального закону, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду від 23 березня 2018 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 06 серпня 2018 року.

Головуючий:Судді: