"10" серпня 2018 р.
Справа № 642/2734/18
Провадження № 2/642/1199/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач 7 червня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично у 2016 році припинено шлюбні стосунки з відповідачкою через сварки, втрату почуття поваги та любові.

Ухвалою суду від 3 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 серпня 2018 року.

Сторони в підготовче судове засідання не зявились, подали нотаріально посвідчені заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути у їхньої відсутності.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 21 вересня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1112).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові припинили шлюбні відносини у 2016 році, та проживають окремо.

Примирення обидві сторони вважають неможливим, обидві сторони просили розірвати шлюб. За спільною згодою сторін донька залишається проживати з матірю - позивачкою, про що сторони зазначили в заявах.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.

Суд залишає відповідачці шлюбне прізвище ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), зареєстрований 21 вересня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1112).

Залишитивідповідачці шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко