Провадження № 2/760/4564/18
В справі №760/8863/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа: Солом?янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати його батьком дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- внести зміни до актового запису №505 від 08 лютого 2017 року про народження дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батько дитини вказати його, виключивши з актового запису відомості про особу ОСОБА_2, як батька дитини.

Посилається в позові на те, що з березня 2016 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_3, у якої на той час був зареєстрований шлюб з відповідачем ОСОБА_4

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року шлюб між відповідачами був розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_3 народила дитину, доньку ОСОБА_6, батьком якої, відповідно до Свідоцтва про народження, записано відповідача ОСОБА_2, так як на той час з моменту розірвання шлюбу між відповідачами не минуло десяти місяців.

09 березня 2017 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб.

На момент реєстрації народження дитини відповідачк ОСОБА_2 не з'явився до відділу РАЦС для вирішення питання про походження дитини, тому відповідач була змушена зареєструвати батьком дитини ОСОБА_2

Починаючи з березня 2016 року вони з відповідачкою ОСОБА_3 проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують їх доньку ОСОБА_6, його батьківство щодо дитини визнає і відповідач ОСОБА_5, яка є його дружиною.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають ще двох малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку не визнає його батьківства, не проявляє турботи щодо дитини, та не з'являється до відділу РАЦС для вирішення питання про батьківство.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися.

Відповідач ОСОБА_3 просить розглядати справу в її відсутності, позов визнала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не ставив.

Судові повістки, що направлялися на його адресу, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Порядок вручення судових повісток визначений пунктами п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року.

Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, визначеного вище приведеним Порядком, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання також не з'явився, просить розглядати справу в його відсутності.

Ухвалою від 16 липня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідачі своїм правом не скористались, відзив на позову заяву не подали.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі перебували у шлюбі з 30 липня 2010 року.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року шлюб між відповідачами був розірваний.

/ а. с. 10 - 11 /

З березня 2016 року позивач та відповідач ОСОБА_3 проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу.

09 березня 2017 року між ними був зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві 09 березня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка ОСОБА_3 народила дитину, доньку ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві 08 лютого 2017 року.

Відповідно до Свідоцтва про народження, батьком дитини зазначено відповідача ОСОБА_2

/а.с. 9; 12/

Позивач в судовому засіданні зазначив, що відповідач ОСОБА_2 був зазначений батьком дитини, оскільки на момент її народження з дати розірвання шлюбу між відповідачами не минуло 10 місяців, а відповідач ОСОБА_2 не з'явився до відділу ДРАЦС для вирішення питання про походження дитини.

Відповідно до ст. 121 Сімейного Кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Так, згідно з п. 20 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 №52/5, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п'ятим та сьомим цього пункту.

Якщо мати дитини під час державної реєстрації народження заявляє, що її колишній чоловік не є батьком дитини, і у зв'язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження дитини, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства. У цьому разі державна реєстрація народження проводиться у порядку, передбаченому абзацом четвертим пункту 17 цієї глави.

Якщо колишній чоловік матері дитини не може особисто з'явитись до органу державної реєстрації актів цивільного стану для подання такої заяви, то його заява, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою і яка підтверджує, що він не є батьком дитини, може бути подана через представника або надіслана поштою. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій довіреності.

Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Позивач в судовому засіданні зазначив, проти чого не заперечувала і відповідач ОСОБА_3, остання визнає його батьківство щодо дитини.

Крім того, позивач у судовому засіданні зазначив, що відповідач ОСОБА_2 також обізнаний про наявність даної справи в провадженні суду, однак навмисне не з»являється до суду,оскільки між ним та відповідачкою ОСОБА_3 тривають судові спори з приводу утримання їх спільних дітей.

Дані обставина підтверджується поясненнями відповідача ОСОБА_2 в іншій справі по спору між відповідачами.

/ а.с.47 - 56 /

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач ОСОБА_3. в судовому засіданні позов визнала.

Відповідач ОСОБА_2, не з'явившись в судове засідання, будь - яких заперечень проти позову суду не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене вище, відсутності заперечень з боку відповідачів щодо батьківства позивача відносно дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 125, 126, 128, 134 СК України, ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, батьком дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_3.

Внести зміни до актового запису № 505 від 08 лютого 2017 року про народження дитини, вказавши вграфі «батько»- ОСОБА_1.

Виключити з актового запису про народження дитини № 505 від 08 лютого 2017 року відомості про ОСОБА_2, як батька дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Л. А. Шереметьєва