Справа № 600/323/18
Справа № 2/600/428/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Липної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3000 га, кадастровий номер :03:001:0004, що розташована у с. Веснівка, Козівського району Тернопільської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 11.10.2012 року за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_2, зокрема на ? частину земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована у с. Веснівка на території Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Після ухвалення цього рішення, яким серед іншого визнано право власності позивача і на інше спадкове майно, ним замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, яка була виготовлена 12.12.2012 року, а 12.12.2017 року державним кадастровим реєстратором відділу у Козівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, за зверненням позивача було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилась в результаті поділу, площею 0,3000 га, кадастровий номер :03:001:0004. Звернувшись до відділу державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію права власності на ? частину земельної ділянки площею 0,60 га, 18.04.2018 року йому було відмовлено у державній реєстрації у звязку із виявленими розбіжностями в загальних відомостях про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та рішенні Козівського районного суду Тернопільської області від 11.10.2012 року щодо площі земельної ділянки. Вважає, що таке рішення компетентних державних органів свідчить про невизнання його права власності на вказану земельну ділянку, а відтак, на підставі вказаного, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися. При цьому, позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності у звязку із «неможливістю явки».

Від відповідача Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області до судового засідання надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, про неможливість явки у судове засідання визнає позов і не заперечує щодо його задоволення.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділу державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області надійшла заява, у якій відповідач зазначає, що не заперечує щодо позовних вимог позивача та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не зявилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази в справі та обєктивно оцінивши їх, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області за позивачем визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2, який помер 02.12.2011 року право власності на спадкове майно на ? частину земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого підсобного господарства, що розміщене в с. Веснівка Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.24-25).

Позивач звертався до суду у 2012 році у звязку із тим, що поділ земельної ділянки, що перебував у спільній власності його батька і ОСОБА_3 можливий був лише за умови, що усі співвласники живі (а.с.17).

Як вбачається із витягів з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-018 від 24.04.2018 року та НВ-013 від 10.09.2013 року відомості про земельні ділянки площею 0,3000 га були зареєстровані за позивачем та ОСОБА_3 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку в результаті її поділу від 12.12.2012 року (а.с.27-32).

В результаті вказаного поділу відомості щодо земельної ділянки належної позивачу, площею 0,3000 га, що становить ? частину від 0,6 га було внесено до національної кадастрової системи та присвоєно такій кадастровий номер :03:001:0004 (а.с.18).

Проте, 18.04.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області було відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на ? земельної ділянки, що розташована у Тернопільській області, Козівський район, с. Денисів, кадастровий номер :03:001:0004 (а.с.16).

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України, яка кореспондує положенням ч.1 ст.131 цього ж кодексу встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Крім того, частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим та доведеним те, що позивач успадкував після смерті батька ? частину земельної ділянки площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована у с. Веснівка, Козівського району Тернопільської області, що становить, відповідно, 0,3 га.

Проте, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області відмовив позивачу у державній реєстрації його права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3000 га, кадастровий номер :03:001:0004, що розташована у с. Веснівка, Козівського району Тернопільської області у звязку із невідповідністю площі цієї земельної ділянки тим відомостям, які зазначені у рішенні Козівського районного суду Тернопільської області від 11.10.2012 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, слід дійти до висновку, що третьою особою по суті не визнається право позивача на спірну земельну ділянку.

Згідно з ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вказаного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, оскільки дії третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача свідчать про її невизнання права позивача, хоча таке право підтверджується зібраними у справі доказами, а відтак позовну вимогу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 200, 258-259, 263-265, 273,352-355 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Денисівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3000 га, кадастровий номер :03:001:0004, що розташована у с. Веснівка, Козівського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП: НОМЕР_1; дані паспорта: серія НЮ №008048.

Відповідач Денисівська сільська рада Козівського району Тернопільської області, місцезнаходження: Тернопільська область, Козівський район, с. Денисів, вул. Вигін, 19, .

Суддя О.Б.Гриновець