Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/2988/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №274/2988/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. в м.Бердичів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказував, що 28 січня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі - продажу автомобіля марки ВАЗ-21099, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. За умовами договору ОСОБА_1 (покупець) заплатив ОСОБА_2 (продавець) за придбаний автомобіль 23 000 гривень. Відповідач передав позивачу автомобіль, ключі та документи на автомобіль. ОСОБА_2 зобов'язався протягом тридцяти днів з моменту підписання договору вжити заходів щодо його нотаріального посвідчення та зняття автомобіля з реєстрації в органах ДАІ. Свої обов'язки ОСОБА_2 у повній мірі не виконав, чим порушив його законні права та інтереси. Враховуючи вищевикладене просив, визнати дійсним договір купівлі - продажу від 28 січня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив за 23 000 грн автомобіль марки ВАЗ-21099, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відмовляючи у позові суд виходив з того, що оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, а за ст.220 ЦК України в судовому порядку можна визнати дійсними лише договір, який підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, позивачеві у задоволенні позову слід відмовити. Такий висновок суду не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках встановлених законом або домовленістю сторін. Пунктом 4.5. договору сторони визначили, що ОСОБА_2 протягом тридцяти днів з моменту підписання договору мав вжити заходів до його нотаріального засвідчення, зняття автомобіля з реєстрації в органах ДАІ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки ВАЗ модель 21 099, колір чорний, 2003 року випуску, тип - легковий СЕДАН -В, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 22 квітня 2014 року.

28 січня 2015 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 в простій письмові формі укладено договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого сторони домовились стосовно продажу транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ-21099, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, за ціною 23 000 гривень.

Відповідно до п 4.5. договору купівлі-продажу автомобіля продавець зобов'язується протягом тридцяти днів з моменту підписання договору вжити заходів до нотаріального засвідчення цього договору, зняття автомобіля з реєстрації в органах ДАІ.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, в редакції чинній на день укладання договору, тобто станом на 28 січня 2015 року, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, вірно виходив із того, що підстави для задоволення позовних вимог немає, оскільки між сторонами було укладено письмовий договір купівлі-продажу автомобіля, однак відповідної процедури купівлі-продажу автомобіля, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, визначеної вказаними Порядками, між сторонами спору дотримано не було.

Діюче законодавство не передбачає обов'язкового нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу транспортного засобу, а тому відсутні й правові підстави визначені в ч. 2 ст. 220 ЦК України для визнання укладеного між сторонами письмового договору купівлі-продажу транспортного засобу від 28 січня 2015 року, дійсним.

Укладення між сторонами у простій письмовій формі договору, без здійснення відповідних дій з продажу транспортного засобу, не може вказувати на дотримання встановленої чинним законодавством процедури його продажу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 07 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді