Справа № 161/8919/18 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л.В.
Провадження № 22-ц/802/386/18 Категорія: 2 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Максимяк Жанни Василівни про перерозподіл спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Максимяк Ж.В. про перерозподіл спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25 жовтня 2018 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі до вирішення справ, що знаходяться в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області, а саме: за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл між спадкоємцями спадкового майна спадкодавця ОСОБА_1; визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_1 - на ? частини двох земельних ділянок, загальною площею 3, 0596 га; визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 19 квітня 2016 року № 541 та № 539 виданих ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про продовження строку для прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на дану ухвалу суду першої інстанції. Вважає, що суд порушив норми процесуального права при постановленні ухвали, просить її скасувати.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Зупиняючи провадження в даній цивільній справі, суд першої інстанції, покликаючись на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виходив із об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення інших цивільних справ за позовом спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду в частині зупинення провадження в даній цивільній справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_4

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, має існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Із поданих до суду позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 встановлено, що предметом спору є спадкове майно після смерті ОСОБА_1 і між спадкоємцями виник спір щодо перерозподілу спадщини. Отже, предмети позову як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4 є тотожними.

Проте, у порушення вимог ст. 251 та 260 ЦПК України суд не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл між спадкоємцями спадкового майна спадкодавця - ОСОБА_1; визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_1; визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими сторони обґрунтовували свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що постановивши ухвалу про зупинення провадження у даній справі в частині зупинення провадження до вирішення справи за позовом ОСОБА_4, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що до вирішення справи ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_1 неможливо розглянути дану справу.

Як вбачається з матеріалів справи з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернулась спадкоємець першої черги за законом. Спадкодавець і спадкове майно в обох справах тотожні, участь у справі беруть ті ж сторони. Колегія суддів приходить до висновку, що у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у даній справі від яких залежить можливість її розгляду.

Обставини, які є підставою позову та заперечень проти нього, є предметом дослідження у згаданій вище справі, рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Тобто, між двома цими справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, адже факти, встановлені в справі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для даної справи.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Максимяк Ж.В. про перерозподіл спадкового майна, визнання права власності на спадкове майно, визнання частково недійсним свідоцтва, зобов'язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину до вирішення справи, що знаходиться в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_1

Ухвала суду першої інстанції в цій частині постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстав для її скасування в цій частині немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 379 382, 383, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2018 року в частині зупинення провадження у вказаній цивільній справі до вирішення справи, що знаходиться в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області, а саме: за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про перерозподіл між спадкоємцями спадкового майна спадкодавця - ОСОБА_1; визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_1 - на ? частини двох земельних ділянок, загальною площею 3, 0596 га; визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 19 квітня 2016 року № 541 та № 539 виданих ОСОБА_7 та ОСОБА_3 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Головуючий

Судді: