АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 644/11697/15-ц

провадження № 22ц/790/3722/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна про зміну черговості одержання права на спадкування, стягнення коштів за утримання спадкового майна та перерозподіл часток за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року (в складі судді Ізмайлова І.К.),

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Галина Іванівна про зміну черговості одержання права на спадкування, стягнення коштів за утримання спадкового майна та перерозподіл часток, в якому, з урахуванням змін та уточнень, просила змінити черговість одержання нею права на спадщину після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року з четвертої на першу чергу, стягнути з ОСОБА_2 на її користь кошти за утримання належної до спадкування частини нерухомого майна у натурі на загальну суму 14940,30 грн., що дорівнює 1,4 кв.м житлової площі в спірній квартирі, перерозподіливши житлову площу у спірній квартирі за позивачем в розмірі 9,7 кв.м. за відповідачем в розмірі 6,95 кв.м.

В обгрунтування позову вказувала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.08.2013 року та додатковим рішенням від 19.08.2013 року її позов до ОСОБА_2 задоволено частково, встановлено факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4, без реєстрації шлюбу, за період з 1994 року по день його смерті, по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_2.

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась вона та його дочка ОСОБА_2

Вона та ОСОБА_4 жили як подружжя, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, разом вирішували побутові питання, здійснювали витрати для забезпечення життєдіяльності сім'ї, турбувалися один одним, вона опікувалася ОСОБА_4 в силу наявного у нього серцевого захворювання, матеріально підтримувала його, в 2002 році після інфаркту, вона доглядала його у лікарні, придбавала ліки, в подальшому самостійно поховала його, а крім того, доглядала паралізовану матір ОСОБА_4 - ОСОБА_5 і його брата ОСОБА_6 та також поховала їх.

Крім того, ОСОБА_4 в зв'язку з перенесеним інфарктом було визнано інвалідом 3-ї групи, він також страждав рядом інших захворювань і саме вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В зв'язку з цим і просила змінити черговість у спадкуванні з четвертої на першу чергу на рівні з дочкою спадкодавця - відповідачкою у справі.

Протягом всього часу, що сплинув після смерті ОСОБА_4 вона фактично проживає в АДРЕСА_1, утримує її в належному порядку, регулярно сплачує комунальні послуги - утримує спірне майно за власні кошти.

ОСОБА_2 жодного дня не мешкала у спірних квартирах, не сплачувала комунальні послуги, не цікавилася квартирою, її станом.

Вважала, що у відповідачки виникло грошове зобов'язання перед нею за утримання 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 12082,17 грн., а з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних станом на 28.06.2017 р. сума складає 14940,30 грн.

Оскільки відповідачка проживає за межами України у державі з якою відсутня домовленість щодо виконання судових рішень відносно стягнення заборгованості то вона має намір отримати борг у натурі.

Вважала, що оскільки ринкова вартість 1 кв.м житлової площі складає 10790,00 грн. то з урахуванням суми заборгованості це відповідає 1,4 кв.м. Таким чином, оскільки площа квартири складає 16,7 кв.м то при спадкуванні 1/2 частини їй повинно бути виділено 8,32 кв.м, а з урахуванням перерозподілу часток в рахунок заборгованості їй повинно бути виділено 9,7 кв. м, а відповідачці 6,95 кв.м.

Представники відповідачки позов не визнали, проти його задоволення заперечували. Не заперечуючи факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачки та спадкодавця ОСОБА_4, однак зазначили, що дійсно померлий в 2002 році переніс інфаркт, йому було встановлено 3 групу інвалідності в зв'язку з чим протипоказано тяжку фізичну працю, однак його стан не був безпорадним ні в силу хвороби ні в силу віку, він працював і не перебував у безпорадному стані та не потребував постійної сторонньої допомоги. В зв'язку з чим і просили відмовити у позові в частині вимог про зміну черговості у наданні права на спадкування.

В іншій частині позов також не визнали, посилаючись на те, що позивачка дійсно проживає у квартирі належній спадкодавцю і має доступ до квитанцій про оплату наданих послуг, однак відповідачка не є власником спадкового майна, оскільки до цього часу не отримала свідоцтво про право на спадщину і тому не повинна нести відповідальність за утримання майна іншими особами. Спір не стосується визнання права власності і тому вимоги про перерозподіл часток в рахунок сплати коштів за утримання майна взагалі є безпідставними.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мороз Г.І. в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 у задоволенні позову про зміну черговості одержання права на спадкування, стягнення коштів за утримання спадкового майна та перерозподіл часток - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що судом першої інстанції неповно та не всебічно з'ясовані обставини справи, навіть на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи та були досліджені судом.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів, що ОСОБА_4 на час смерті не міг доглядати за собою і потребував сторонньої допомоги, вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 14940,30 грн. за утримання спадкового майна не ґрунтується на вимогах закону, оскільки вона не є власником майна, не є особою яка зберігала майно без достатньої правової підстави, а також з наданих нею документи по сплаті комунальних платежів вбачається що особові рахунки відкриті на інших осіб і вона проживаючи у квартирі сплачувала за спожиті нею ж послуги, з цих же підстав суд відмовляє і у задоволенні позову в частині перерозподілу часток у праві власності на спадкове майно.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (т. 1 а.с. 14)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини квартири АДРЕСА_2, що підтверджується відомостями про реєстрацію права власності наданими КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" (т. 1 а.с. 17-18).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.08.2013 року та додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19.08.2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_4, без реєстрації шлюбу, за період з 1994 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухилення від виконання обов'язку щодо утримання батька, усунення від спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 та 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 - відмовлено. (т. 1 а.с. 7-13)

Судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_4 не залишив заповіту та з заявами про прийняття спадщини звернулися дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до статей 1216 -1218, 1233, 1236, 1241,1261, 1267 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до пункті 5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 у відповідності до частини 1 статті 1261 ЦК України є його дочка відповідачка ОСОБА_2, а ОСОБА_1 у відповідності до статті 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги.

Зміна черговості одержання права на спадкування у судовому порядку можлива за наявності таких обставин: спадкодавцю надавалася матеріальна або інша допомога з боку спадкоємця; така допомога надавалася протягом тривалого часу; безпорадний стан самого спадкодавця; фізична особа відноситься до кола спадкоємців за законом.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 працював у Харківській обласній філармонії протягом 2009, 2010, та 2011 років на посаді позаштатного адміністратора на підставі договорів підряду.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_1, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 на час смерті не міг доглядати за собою і потребував сторонньої допомоги.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини 4 статті 319 ЦК України власність зобов'язує.

Згідно статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є власником майна чи є особою яка зберігала майно, а також з наданих нею документів по сплаті комунальних платежів вбачається, що особові рахунки відкриті на інших осіб і вона проживаючи у квартирі сплачувала за спожиті нею ж послуги в зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову і у цій частині.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства. Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2018 року- залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко