Справа № 265/7099/18
Провадження № 2/265/1672/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 червня 2013 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в сумі 700 гривень. Посилаючись на ч. 2 ст. 182 СК України, а також на те, що вона на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, позивач просить збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 700 гривень на ? частину всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивачка не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Відповідачу за вказаною у позові адресою надсилались рекомендованим листом судові повістки та копії документів, проте вказані листи були повернуті до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що в силу п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням повістки належним чином. Зазначене свідчить про те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення.

Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обґрунтованими.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи та докази, надані позивачем, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25.11.2010, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.08.2004 Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 410 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 26.01.2006 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 84, народився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого зазначені сторони у справі.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя 04.07.2013, рішенням того ж суду від 18.06.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2013 і до повноліття дитини.

Згідно з довідкою № 749, виданою 16.08.2018 Державним центром зайнятості Маріупольського МЦЗ, ОСОБА_1 з 24.07.2018 перебуває на обліку як безробітна.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (довідка № 21196/Р/05-84 від 14.08.2018, видана Маріупольською обєднаною державною податковою Інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області) дохід ОСОБА_1 з початку 2017 року по кінець першого кварталу 2018 року складає 3000 грн. на місяць.

Згідно довідки, виданої КСН «Приморський» 14.08.2018 ОСОБА_1 зареєстрована разом із сином ОСОБА_3 за адресою: вул. Бахчиванджи, б. 16, кв. 60, м. Маріуполь, Донецька область.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязанні дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 5ст. 183 СК України, розмір аліментів на одну дитину складає одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, відповідач працездатний, має нормальний стан здоров'я і об'єктивну можливість виплачувати аліменти, будь-яких відомостей про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина суду не надав, тому суд дійшов висновку про наявність встановлених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина у запропонованому позивачем розмірі. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з 700 грн. щомісячно на ? частину від всіх видів заробітку та доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги у цій частині.

Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Вирішуючи позов у частині визначення розміру аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд звертає увагу на наступне.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, що визначають обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням.

При присудженні аліментів,суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року № 61-37114св18.

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при звернені до суду звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 червня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 700 (семиста) гривень на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 червня 2013 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована та мешкає: вул. Бахчиванджи, б. 16, кв. 60, м. Маріуполь, Донецька область, 87500. РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: вул. Звенігородська, б. 128, м. Маріуполь, Донецька область, 87500. РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2018 року.

Суддя І.Г. Мельник