Провадження № 2/752/5417/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсними договору про споживчий кредит та договору застави, -

в с т а н о в и в:

у липні 2018 року ПАТ Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 21 вересня 2017 року між сторонами у справі був укладений договір про споживчий кредит № 39-02 для придбання транспортного засобу, відповідно до п. 2.1 якого банк зобов"язувався надати відповідачу на умовах цього договору, а відповідач має право отримати та зобов"язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.2 кредитного договору кредит надається в загальному розмірі 346 567,50 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 вересня 2024 р.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами у справі був укладений договір застави майна № 2-02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 1979, відповідно до п. 2.4 якого предметом застави за цим договором є автомобіль "Форд Фокус" державний номерний знак НОМЕР_1, придбаний відповідачем за договором купівлі-продажу № КМдА-001/260 від 17.09.2017 р.

Позивач зазначає, що відповідачем порушені умови кредитного договору, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Станом на 09.07.2018 року існує обов"язок повернути кредитні кошти:

- 309 433,50 грн. загальної суми заборгованості за кредитом (по основному боргу),

- 4 126,00 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу),

- 11 664,01 грн. загальної суми заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом,

- 5 899,16 грн. загальної суми нарахованих відсотків за користування кредитом з 01.06.2018 р. по 08.07.2018 р.,

- 448,03 грн. пені, нарахованої на прострочений кредит,

- 985,17 грн. пені, нарахованої на прострочені проценти,

- 87,98 грн. загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу,

- 268,71 грн. загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам,

- 43,31 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум по кредиту,

- 112,60 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум по відсоткам.

За таких підстав, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 333 068,50 грн. заборгованості за договором про споживчий кредит № 39-02 від 21.09.2017 р. та 4 996,05 грн. судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. києва від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 43)

20 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася у суд із зустрічною позовною заявою до ПАТ Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" про визнання недійсними правочинів. (а.с. 48) Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У зустрічному позові просить:

- визнати недійсним договір про споживчий кредит № 39-02 (для придбання транспортного засобу), укладений 21 вересня 2017 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1,

- визнати недійсним договір застави майна № 2-02, укладений 21 веесня 2017 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1, а також виключити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис за рестраційним номером 16478229 про обтяження автомобіля "Форд Фокус" номерний знак НОМЕР_1.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що після підписання нею та банком кредитного договору та на виконання його умов був укладений Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 39-02 від 21.09.2017 р., яким було визначено дати сплати щомісячних платежів, загальна сума щомісячного платежу із визначенням суми погашення по тілу кредиту та суми по сплаті процентів за його користування, а також в додатку вказана реальна річна процентна ставка, загальна вартість кредиту та платежі за сукупні послуги банку. Графік щомісячних платежів (додаток№ 1 до кредитного договору) містить інформацію, яка не відповідає умовам кредитного договору, оскільки вказані в графіку суми процентів є меншими за такі, що мають бути сплачені згідно умов кредитного договору. Зважаючи на невідповідність визначених на момент укладення кредитного договору розміру щомісячних платежів, а відтак і реальної річної процентної ставки, умовам кредитного договору, позивач за зустрічним позовом вважає, що на момент укладення кредитного договору в ньому не були зазначені реальна річна процентна ставка та графік платежів, а тому даний правочин суперечить ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Стверджує, що її волевиявлення під час укладення кредитного договору відповідало її внутрішній волі виключно за умов погашення щомісячних платежів у розмірах, визначених у Додатку № 1. Недійсність кредитного договору, на думку ОСОБА_1, спричиняє недійсність договору застави майна.

Також 20 вересня 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву ПАТ "Державний ощадний банк України". (а.с. 62) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вона належним чином виконувала умови договору по сплаті щомісячних платежів, розмір та дата сплати яких визначені в Додатку № 1 до кредитного договору.

02 жовтня 2018 року ПАТ "Державний ощадний банк України" подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до п. 2.4.1 договору про споживчий кредит № 39-02 від 21 вересня 2017 року, на підставі якого між позиваем та відповідачем виникли кредитні правовідносини, за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 процентів річних. Вказана в додатку № 1 до кредитного договору процентна ставка в розмірі 11,61 % була зазначена в результаті технічної помилки, про що відповідача було повідомлено листом від 01.12.2017 р. № 100.08-17/65.

Також ПАТ "Державний ощадний банк України" подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву. (а.с. 94) Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову, оскільки оспорваний кредитний договір було вчинено при повному дотриманні встановлених законом вимог щодо такогоо виду договорів.

В судовому засіданні представник ПАТ "Державний ощадний банк України" підтримав позовну вимоги про стягнення заборгованості. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги ПАТ "ПАТ "Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості, просили відмовити в задоволенні вказаного позову. Зустрічний позов просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

21 вересня 2017 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 39-02 для придбання транспортного засобу, відповідно до п. 2.1 якого банк зобов"язувався надати відповідачу на умовах цього договору, а відповідач мав право отримати та зобов"язувався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. (а.с. 14)

Згідно п. 2.2 кредитного договору кредит надається в загальному розмірі 346 567,50 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 вересня 2024 р.

За змістом п. 2.3 договору кредит надається на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 процента річних.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами у справі був укладений договір застави майна № 2-02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 1979, відповідно до п. 2.4 якого предметом застави за цим договором є автомобіль "Форд Фокус" державний номерний знак НОМЕР_1, придбаний відповідачем за договором купівлі-продажу № КМдА-001/260 від 17.09.2017 р. (а.с. 22)

Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору виконує частково.

Пунктом 2.4.2 кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, поинаючи з дати видачі до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.

Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору повернення кредиту, сплата процентів та комісійних винагород (у разі їх встановлення за цим договором) здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.

У відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов"язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 4 126,00 грн., сплату процентів, нарахованих банком на залишок основного боргу за кредитом, комісійних винагород (в разі їх встановлення цим договором), щомісячно до 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з жовтня 2017 року, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно черговості, визначеної цим договором.

Відповідно до п. 9.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов"язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору виконуються частково, кредит та відсотки за його користування повертаються не у повному обсязі.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у повному обсязі у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку ПАТ "Державний ощадний банк України" станом на 09.07.2018 року існує обов"язок повернути кредитні кошти:

- 309 433,50 грн. загальної суми заборгованості за кредитом (по основному боргу),

- 4 126,00 грн. загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (по основному боргу),

11 664,01 грн. загальної суми заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом,

- 5 899,16 грн. загальної суми нарахованих відсотків за користування кредитом з 01.06.2018 р. по 08.07.2018 р.,

- 448,03 грн. пені, нарахованої на прострочений кредит,

- 985,17 грн. пені, нарахованої на прострочені проценти,

- 87,98 грн. загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу,

- 268,71 грн. загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам,

- 43,31 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум по кредиту,

- 112,60 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум по відсоткам.

Разом з тим, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснила, що здійснювала щомісячно платежі у розмірі та у строки, передбачені Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 39-02 від 21.09.2017 р., яким було визначено дати щомісячних платежів, загальна сума щомісячного платежу із визначенням суми погашення по тілу кредиту, суми по сплаті процентів за його користування та платежі за супутні послуги банку. На підтвердження своїх доводів відповідач надала відповідні квитанції. (а.с. 67-77)

Представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" в судовому засіданні підтвердив, що в додатку № 1 до вказаного кредитного договору процентна ставка в розмірі 11,61 % вказана внаслідок технічної помилки, допущеної працівником банку.

Враховуючи, що додаток № 1 є невід"ємною частиною кредитного договору, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вона не зобов"язана була сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит, зважаючи на положення ч. 6 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Таким чином, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" за договором про споживчий кредит № 39_02 від 21 вересня 2017 року заборгованість за кредитом у розмірі 309 433,50 грн. та 4 126,00 грн. прострочених чергових платежів.

Зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

ОСОБА_1 в зустрічній позовній заяві посилається на те, що Графік щомісячних платежів (додаток№ 1 до кредитного договору) містить інформацію, яка не відповідає умовам кредитного договору, оскільки вказані в графіку суми процентів є меншими за такі, що мають бути сплачені згідно умов кредитного договору. Зважаючи на невідповідність визначених на момент укладення кредитного договору розміру щомісячних платежів, а відтак і реальної річної процентної ставки, умовам кредитного договору, позивач за зустрічним позовом вважає, що на момент укладення кредитного договору в ньому не були зазначені реальна річна процентна ставка та графік платежів, а тому даний правочин суперечить ч. 1 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Так, відповідно до п. 2.4.1 договору про споживчий кредит № 39-02 від 21 вересня 2017 року за користування кредитом позичальник зобов"язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 процентів річних.

В додатку № 1 до вказаного кредитного договору процентна ставка в розмірі 11,61 %. Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" пояснив, що в додатку № 1 до вказаного кредитного договору допущена технічна помилка, про що відповідача було повідомлено листом від 01.12.2017 р. № 100.08-17/65.

Відповідно частин 1, 2 ст. 15 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З урахуванням часткового задоволення позову ПАТ "Державний ощадний банк України", на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4 703,39 грн. судового збору.

Керуючись статтями 6, 15, 203, 215, 216, 217, 256, 509, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" за договором про споживчий кредит № 39_02 від 21 вересня 2017 року заборгованість за кредитом у розмірі 309 433,50 грн., 4 126,00 грн. прострочених чергових платежів за кредитом та 4 703,39 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсними договору про споживчий кредит та договору застави - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя: