Справа № 404/6292/18
Номер провадження 2/404/3287/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за заповітом на ? частки квартир, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, по якому просить:

визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.10.2017 року, на ? частку квартири АДРЕСА_1;

визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.10.2017 року, на ? частку квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.10.2017 року помер її батько. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частки квартири АДРЕСА_3, ? частки квартири АДРЕСА_4, транспортного засобу ВАЗ 2107 та грошові вклади. Вона є спадкоємцем за заповітом. Відповідач відмовилась від обов»язкової частки у спадщині. 11.06.2018 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на транспортний засіб ВАЗ 2107, 1990 року випуску та грошові вклади у ПАТ КБ «Приватбанк». 04.09.2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_3 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом ? частку квартири АДРЕСА_5, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їй було відмовлено у зв»язку з тим, що документ, який підтверджує право власності спадкодавця на вказані частки квартир нотаріусу не були надані, оскільки вони оформлені на дружину померлого. Оскільки вона не має змоги отримати свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що вказані квартири є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких документально не визначені, а їх державна реєстрація не проведена відповідно до вимог діючого законодавства, то вимушена звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

В підготовче судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За приписом ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ОЛ № 357398, виданого 01.05.1980 року Овсенівською сільською радою Кіровоградського району, вбачається, що 01.05.1980 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якою після укладення шлюбу змінено прізвище на ОСОБА_3 (а.с.12)

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ОЛ № 255401, виданого міським РАЦС м. Кіровограда, батьками ОСОБА_5, яка народилася 17.10.1980 р., є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Позивач змінила прізвище на «Пінчук» у зв»язку з реєстрацією 09 серпня 2003 року шлюбу з ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 3589, ОСОБА_2 є власником квартири № 19, розташованої в м. Кіровограді по вул. Добровольського у буд. № 24 (а.с.13-14)

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 4049, ОСОБА_2 є власником квартири № 4, розташованої в м. Кіровограді по вул. Добровольського у буд. № 20 (а.с.15).

24.10.2017 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 251711, видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смертей ОСОБА_9 територіального управління юстиції у Кіровоградській області 24.10.2017 року (а.с. 20).

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме і на що він за законом матиме право, заповів: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

З матеріалів спадкової справи № 47/2017, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_3 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлого, звернулася ОСОБА_1 донька спадкодавця. ОСОБА_2 подала заяву про відмову від обов»язкової частки у спадщині та не заперечила проти видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ім.»я спадкоємця за заповітом ОСОБА_1.

Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2018 року за № 160/02-31 та №161/02-21 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 23 жовтня 2017 року, на ? частку квартири за адресою АДРЕСА_6 та на ? частку квартири за адресою АДРЕСА_7, у зв»язку з тим, що пунктом 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено що, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказану частку квартири приватному нотаріусу не був наданий, у зв'язку з тим, що він оформлений на дружину померлого (а.с.23-24).

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Стаття 1273 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як роз'яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з положеннями ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Статтею 1226 ЦК встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Суд вважає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі місту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Суд враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах в нотаріальному порядку, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 на вищевказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за заповітом на ? частки квартир - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_8 (місто Кіровоград), після смерті ОСОБА_3, померлого 24.10.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_9 (місто Кіровоград), після смерті ОСОБА_3, померлого 24.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 к. 2, кв. 103,ІПН: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. ІПН: НОМЕР_2).

Повний текст рішення суду складено 10.12.2018 року

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда