ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Максюк І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу між подружжям, яке має дітей.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 27 квітня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї між ними зареєстрований шлюб, в період якого у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявники вказують, що на даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини, які не можуть бути відновлені, оскільки подружнє життя не склалося по причині протилежних поглядів на сімейне життя.

Сторони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати, після розірвання шлюбу заявниці ОСОБА_1 залишити прізвище «Баркусова».

19 листопада 2018 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявники не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї укладено шлюб між ОСОБА_2 В»ячеславовичем та Шерстяченко (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2) ОСОБА_4, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї зроблено актовий запис за № 741 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК № 049700) /а.с.9/.

Від спільного подружнього життя сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві /(а.с.10/.

Згідно договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання від 08.11.2018 року, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей

Як вбачається з заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, заперечують проти подальшого збереження шлюбу.

Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заявниця просила її шлюбне прізвище «Баркусова» залишити без змін.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 112-114, 109 Сімейного Кодексу України та статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 квітня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї між ОСОБА_2 В»ячеславовичем та ОСОБА_1, актовий запис № 741 - розірвати.

За вибором заявниці її шлюбне прізвище «Баркусова» залишити без змін.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська