Постанова

Іменем України

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 758/13558/16-ц

провадження № 61-15871св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - приватне підприємство «Енерго-Ресурс»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2017 рокуу складі судді: Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_5, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_4, звернувся із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху. Встановлено тридцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження підтвердженої доказами.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала мотивована тим, що копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року було отримано 15 березня 2017 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а. с. 89). У відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження і на виконання вимог ухвали заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження підтвердженої доказами подано не було.

У червні 2017 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2017 року, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати і направити справу для подальшого розгляду до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд обмежив можливість ОСОБА_4 на судовий захист.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 липня 2017 року відкрите касаційне провадження у справі.

У серпні 2017 року позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому просив відхилити касаційну скаргу. Заперечення мотивовані тим, що касаційна скарга є необґрунтованою. Окрім цього позивач акцентував увагу на тому, що відповідач зловживає правом на апеляційне та касаційне оскарження з метою затягування розгляду справи.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Заява може бути відхилена у зв'язку із зловживанням, якщо її свідомо обґрунтовано неправдивими фактами (MUSHTA v. UKRAINE, N 8863/06, § 30, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Апеляційним судом встановлено, що копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху було отримано 15 березня 2017 року представникомОСОБА_4 -ОСОБА_5 (а. с. 89).

Встановивши, що вимоги ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року не виконані, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержанням норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Оскільки оскаржена ухвала залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель