Провадження № 2/522/9295/18
УХВАЛА

29 грудня 2018 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк», третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, - « про визнання недійсним договору про відступлення права за іпотечним договором», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати недійсним договір відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Представником позивача одночасно із подачею позову до суду подано заяву про забезпечення позову, по якій просить суд заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, які в її інтересах та за її дорученням заходити на територію будівлі майстерні ( А, А1-цех; 1,2,3 цеха; 4 умивальня; 5- підсобне; 6- душова; 7 бойлерна; 8 роздягальня; 9- кладова; 10,12- цеха; 11- кабінет; 13,14- склади; В- побутове приміщення; 1,3 коридори; 2,4,5 кабінети; 6,7 склади), загальною площею: 1300,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 36, а також здійснювати дії по заміні замків, заварюванні воріт та перешкоджанні господарської діяльності.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Суддя звертає увагу на те, що на даний час власником майна, щодо якого позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, які діять в її інтересах та за її дорученням, заходити на територію будівлі, а також здійснювати дії по заміні замків, заварюванні воріт та перешкоджанні господарської діяльності позивача є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Оскільки на даний час власником майна являється ОСОБА_2, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, обмежать її у праві здійснення нею її права власності на спірне майно.

Окрім цього позивачем, в порушення ст.151 ЦПК України не зазначено яким саме чином, на його думку, невжиття заходів забезпечення позову, які він просить суд застосувати може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, і які є підстави для таких припущень.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки не обгрунтовано та не надано достатніх доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 150, 151 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - « про забезпечення позову» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Р.Д. Абухін

29.12.2018