Ухвала

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/44318/17

провадження № 61-47052ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_5, на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права особистої приватної власності та виділ в натурі зі спільної сумісної власності, стягнення коштів як частку у спільній сумісній власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання права особистої приватної власності та виділ в натурі зі спільної сумісної власності, стягнення коштів як частку у спільній сумісній власності подружжя.

У судовому засіданні ОСОБА_4 подала заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 серпня

2018 року у прийнятті заяви ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог відмовлено та повернуто її заявнику.

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 відмовлено та повернуто її заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява позивача про збільшення позовних вимог містить інші підстави та предмет позову, a цивільним процесуальним законодавством не дозволяється одночасна зміна підстав та предмету позову, отже, відсутні правові підстави для прийняття вищевказаної заяви до розгляду. Разом з тим, зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої, другої статті 193 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті заяви ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог,

ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва

від 27 серпня 2018 року в частині повернення заявиОСОБА_4 про збільшення позовних вимог повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог та її повернення не входить до переліку ухвал, визначених статтею 353 ЦПК України, тому апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_5, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦКП України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог та її повернення до вказаного переліку ухвал не входить, а тому апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішення не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права особистої приватної власності та виділ в натурі зі спільної сумісної власності, стягнення коштів як частку у спільній сумісній власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_5, на ухвалу Київського апеляційного суду

від 22 жовтня 2018 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк