Справа № 600/496/17
Справа № 2/600/131/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Липної О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_3 про відшкодування зайво нарахованої субсидії,

В С Т А Н О В И В :

управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністраціїТернопільської області (надалі Управління) звернулося в суд із вказаним позовом, з підстав, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу було призначено субсидію на період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року, сукупний розмір якої становить 9707,16 грн.. Проведеною в Управлінні ревізією окремих питань законності призначення нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, які здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року (за результатами якої був складений акт ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року) встановлено, що ОСОБА_3 для призначення їй субсидій на вказаний вище період не повідомила Управління про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., в результаті чого їй надмірно виплачена така субсидія. Відтак, на думку позивача, відповідач незаконно отримувала за згадані періоди субсидію, а тому, з врахуванням того, що остання добровільно відмовилася повернути незаконно отримані кошти, просить стягнути з відповідача 9707,16 грн..

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.06.2017 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 29.10.2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив, вказавши, що такий є безпідставним і надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішеннями Управління від 16.10.2015 року, 25.05.2016 року, 03.10.2016 року, 13.10.2016 року відповідачу призначено субсидію у сукупності на період із вересня 2015 року до квітня 2017 року на загальну суму 9707,16 грн. (а.с.9-11, 14).

Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу позивач покликається на те, що відповідач у період виплати йому субсидій не повідомив про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., а відтак, не мав права на призначення йому субсидії та отримання такого виду соціальної допомоги.

На підтвердження зазначеної обставини позивачем подано витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4, яка проводилась Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, яким, на переконання позивача, підтверджується факт купівлі відповідачем транспортного засобу, а відтак і незаконності отримання субсидії (а.с.4-7).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, ч.7 цієї ж статті встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При доказуванні сторонами тих чи інших обставин суд повинен враховувати та перевіряти належність і допустимість тих чи інших доказів.

Зокрема, ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт придбання відповідачем автомобіля, а відтак незаконність отримання ним субсидії позивач підтверджує лише витягом з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4.

На підставі системного аналізу норм ЦК України, слід вказати, що факт набуття особою тієї чи іншої речі у власність повинен підтверджуватися тим чи іншим правочином, на підставі якого, в тому числі, здійснюється і реєстрація (визнання) державою права власності на певні обєкти цивільний правовідносин (зокрема, нерухомі речі, автомобілі і т.д.).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що факт купівлі відповідачем автомобіля за ту чи іншу суму повинен би був бути підтверджений відповідним договором купівлі-продажу такого автомобіля.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту купівлі відповідачем будь-якого автомобіля у період зазначений позивачем, окрім витягу з акту ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року, позивачем не подано, як не подано, на підставі ч.1 ст.84 ЦПК України, і будь-яких клопотань про неможливість самостійно надати інші докази на підтвердження цієї обставини.

На підставі вказаного, суд вважає, що витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4 не може бути допустимим доказом, в розумінні ст.78 ЦПК України, на підтвердження факту купівлі відповідачем автомобіля і наявність лише цього доказу не є достатнім, згідно ст.80 ЦПК України, для того, аби дійти висновку про те, що він здійснював таку покупку у зазначений позивачем період.

Представником позивача наявність обставин, визначених п.п.5, 20 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року, які б підтверджували незаконність отримання відповідачем субсидії, під час розгляду справи, всупереч вказаних вище норм ЦПК України, не доведена, доказів про те, що такі існували суду не надано.

Відтак, суд дійшов до висновку, що позов управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА Тернопільської області є необґрунтованим та безпідставним і відповідні позовні вимоги не можуть бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_3 про відшкодування зайво нарахованої субсидії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 13а, смт. Козова, Тернопільська область; .

Відповідач ОСОБА_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1; дані паспорта відсутні.

Суддя О.Б.Гриновець