КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/200/18
Провадження №2/319/147/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальований В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за участі представника позивача за

первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною

заявою ТОВ "Україна, адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за

зустрічною позовною заявою ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

відповідача за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" ( далі - ТОВ "Україна") до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, третя особа Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним і поновлення договору оренди землі та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани 2016" про зобов'язання передати земельну ділянку в користування на підставі укладеного договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2018 року ТОВ "Україна" в особі свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, третя особа Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області. Позивач прохає суд винести рішення, яким визнати недійним договір оренди землі загальною площею 4,9473 га (кадастровий номер :07:001:0017), укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зареєстрований реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013року ( номер запису про інше речове право 4012159 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 11 березня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі загальною площею 4,9473 га ( кадастровий номер :07:001:0017), який був зареєстрований у Куйбишевському районному ЗРФДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 04 квітня 2008 року за №12. Відповідно до п.8 вказаного договору, земельна ділянка передана позивачу в оренду строком на 10 років. Тобто вказаний договір укладений відповідно до вимог діючого законодавства і є діючим. В подальшому між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 30 жовтня 2013 року був укладений договір оренди землі , відповідно до якого ОСОБА_4 передала належну земельну їй ділянку загальною площею 4,9473га ( кадастровий номер :07:001:0017) в оренду відповідачу ОСОБА_2 Спірний договір був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013 року, номер запису про інше право 4012159.

Позивач вважає, що спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки укладний до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного між ТОВ"Україна" та ОСОБА_4, спірна земельна ділянка на момент укладання договору з ОСОБА_2 знаходилась в законному користуванні ТОВ "Україна" , договір оренди між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" у встановленому порядку розірваний не був та є чинним ( а.с.2-4).

23 березня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав зустрічний позов, в якому прохав зобов"язати ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" передати земельну ділянку загальною площею 4.9473га кадастровий номер :07:001:0017 ОСОБА_2 в користування на підставі укладеного договору оренди землі від 30.10.2013року, а також стягнути з відповідачів ТОВ "Україна" та ОСОБА_4 в пропорційному відношенні на користь ОСОБА_2 підтверджені всі судові витрати, пов"язані з розглядом цієї справи.

В обгунтування своїх вимог за зустрічною позовною заявою, ОСОБА_2 зазначено, що між ОСОБА_4 та ним 30.10.2013 року був укладений договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передала належну земельну їй ділянку загальною площею 4,9473га (кадастровий номер :07:001:0017) в оренду ОСОБА_2 Оспорюваний договір був зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013 року, номер запису про інше право 4012159.

На виконання умов договору, був складений акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі, а також акт прийому-передачі земельної ділянки, в якому було вказано, що земельна ділянка знаходиться в задовільному стані.

Державна реєстрація договору оренди землі була проведена відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в редакції від 13.11.2013року чинній на момент реєстрації договору оренди землі.

ОСОБА_2 на початку 2014 року стало відомо про існування договору оренди землі на цю ж саму земельну ділянку, який був укладений між ТОВ"Україна" та ОСОБА_4 Ним було вирішено не порушувати права попереднього орендаря землі, та дочекатись спливу дії договору оренди землі, а саме до 04.04.2018року. В той же період , ОСОБА_2 повідомив керівництво ТОВ"Україна" про укладений між ним та відповідачем ОСОБА_4 договір оренди землі, надано довіреність на розпорядження земельною ділянкою ОСОБА_4 та отримання всіх належних платежів за користування земельною ділянкою. Передача вищевказаної земельної ділянки жодним чином не вплине на будь-які порушення законних прав інших осіб, зокрема з тієї причини, що ТОВ "Україна" з 05.04.2018року втрачає право користування цією ж земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі від 11.03.2007року, укладеного між ТОВ "Україна" та ОСОБА_4 ( а.с.57-58).

У відзові за позовну заяву про визнання договору недійним, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3, зазначив, що з позовною заявою ТОВ "Україна" не погоджується, оскільки договір оренди землі від 30.10.2013року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тому підстав для визнання його недійним в порядку ст.215 ЦК України не має.

Крім того дії державного реєстратора речових прав не оскаржувались та не оскаржуються зараз, що свідчить про відсутність порушення прав при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання позивачем за первісним позом факту законного проведення державної реєстрації речових прав та обтяжень.

Крім того термін дії договору оренди землі від 11.03.2007року, укладеного між ТОВ "Україна" та відповідачем ОСОБА_4 спливає 04.04.2018року, що також свідчить про відсутність порушення будь-яких законних прав юридичної особи на землю. ( а.с.37-38).

У відповіді на відзив на позовну заяву, ТОВ"Україна" в особі представника ОСОБА_1 зазначено, що договір оренди землі від 11.03.2007року укладений між ТОВ"Україна" та ОСОБА_4 зареєстрований відповідно до вимог діючого на той час законодавства, укладений на 10 років, на момент надання відповіді на відзив на позовну заяву є дійсний.

Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як вбачається зі змісту оспорюваного договору від 30.10.2013року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, позивач за первісним позовом не є стороною зазначеного договору. Разом з тим, позивач за первісним позовом, як орендар цієї ж земельної ділянки , право якого на користування земельною ділянкою підтверджено договором оренди землі від 11.03.2007року та реєстрацією в Куйбишевському районному ЗРФДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 04 квітня 2008 року за №12, має право на оспорювання договору, оскільки цей правочин порушує його право на використання земельної ділянки, так як укладений до закінчення дії попереднього договору, що не узгоджується з вимогами ст.116 Земельного кодексу України.

Тому позивач за первісним позовом наполягає на задоволенні вимог щодо визнання недійним договіру оренди землі загальною площею 4,9473 га (кадастровий номер :07:001:0017), укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зареєстрований реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013року ( номер запису про інше речове право 4012159 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). ( а.с.83-84).

23 квітня 2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява ТОВ "Україна", представника позивача - адвокат ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, третя особа Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди землі поновленим. В уточненій позовній заяві позивач прохає суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,9473 га ( кадастровий номер :07:001:0017), укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зареєстрований реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013року (номер запису про інше речове право 4012159 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), та визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,9473 га ( кадастровий номер :07:001:0017), укладений 11 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" в особі ОСОБА_5, поновленим. ( а.с. 110-111).

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ТОВ"Україна" ОСОБА_1 відмовилась від вимог щодо визнання договору оренди землі загальною площею 4,9473 га, укладений 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, оскільки згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вказаний договір було розірвано на підставі угоди, про що 10 квітня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області були внесені відповідні відомості. Наполягала на задоволенні вимог що стосуються визнання договіру оренди земельної ділянки загальною площею 4,9473 га , укладений 11 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" в особі ОСОБА_5, поновленим, надала відповідні пояснення, аналогічні обгрунтуванню позовних вимог викладені в позові та уточненій позовній заяві. В задоволенні зустрічної позовної заяви прохала відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заявив про відмову від позовних вимог за зустрічною позовною заявою, надав відповідні обгрунтування своєї відмови. В задоволенні уточненою позовної заяви з урахуванням відмови від частини позовних вимог, прохав відмовити. ОСОБА_3 вказував, що суд не мав права приймати до розгляду уточнену позовну заяву, оскільки ним як представником позивача за зустрічною позовною заявою було подано клопотання про закриття провадження у справі за позовом ТОВ "Україна" до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України - за відсутністю предмету спору. Предметом даного позову був договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 30.10.2013 року, який було припинено на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі 05 квітня 2018 року. Вважає, що додаткова угода, укладена між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна", сфальсифікована, і підстави визнавати договір оренди поновленим відсутні.

Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ "Україна" визнала. Вказала , що дійсно нею в 2007 році був укладений договір оренди землі строком на 10 років. Термін дії вказаного договору закінчився в квітні 2018 року. В лютому 2018 року на пропозицію ТОВ "Україна" на поновлення договору, нею було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 2007 року, якою було продовжено термін оренди належної їй земельної ділянки до 2028 року. З ОСОБА_2 вона ніяких договорів оренди землі належної їй земельної ділянки не укладала, свої підписи на договорах не ставила, доручень на здійснення будь-яких дій спрямованих на укладення договору оренди землі з ОСОБА_2 не давала. Дійсно в 2013 році вона хотіла продати належну їй земельну ділянку ОСОБА_2, він сплатив їй 30 000грн. за її "пай", проте це була не та сума яку вони оговорили, тому вона від наміру укладати договір оренди землі з ОСОБА_2 відмовилась. Про товариство "Щедрі лани" вона взагальні чує вперше, з ним ніяких договорів оренди землі не підписувалу, належну їй земельну ділянку в оренду не передавала.

Представник третьої особи Більмацької РДА Запорізької області в судове засідання не з'явився , надав клопотання, про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 та представник третьої особи , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани 2016" в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду повідомлені належним чином , їх неявка не перешкоджає розгляду справи..

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 та представника третьої особи , що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани 2016".

В зв"язку з відмовою представника позивача за певісним позовом ТОВ "Україна" від позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди землі , укладеного 30 жовтня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та зареєстрований реєстраційною службою Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 24.12.2013року (номер запису про інше речове право 4012159 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), та відмови представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 від позовних вимог за зустрічною позовною заявою щодо зобов"язання ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" передати земельну ділянку загальною площею 4.9473га кадастровий номер :07:001:0017 ОСОБА_2 в користування на підставі укладеного договору оренди землі від 30.10.2013року, і відмова прийнята судом, в подальшому судовий розгляд проведено в межах заявлених вимог щодо визнання договіру оренди земельної ділянки загальною площею 4,9473 га ( кадастровий номер :07:001:0017), укладений 11 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" в особі ОСОБА_5, поновленим.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясуваши позицію сторін, надавши їм оцінку, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 4,9473 га, розташованої на території Більмацької (Куйбишевської) селищної ради Більмацького (Куйбишевського) району Запорізької області, має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.9).

11 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" в особі ОСОБА_5, укладено договір оренди землі, загальною площею 4,9473 га (кадастровий номер :07:001:0017), який був зареєстрований у Куйбишевському районному ЗРФДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 04 квітня 2008 року за №12. ( а.с.5-6).

Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що строк дії договору становить 10 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 1 рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Земельна ділянка була передана позивачу за первісним позовом в користування на 10 років за актом приймання-передачі від 11 березня 2007 року, з зазначенням , що земельна ділянка не зайнята та придатна для використання сільськогосподарських робіт, є наявність залишків минулих посівів, забур"янець.

Відповідно до п.43 вказаного договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір був зареєстрований у Куйбишевському районному ЗРФДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 04 квітня 2008 року за №12 ( а.с.6).

Отже договір оренди землі , укладений позивачем за первісним позовом з ОСОБА_4 станом на дату звернення до суду з первісним позовом ( 26 лютого 2018 року) був діючим.

30 жовтня 2013 року власником земельної ділянки площею 4,9473 га ОСОБА_4 був укладений договір оренди цієї ж земельної ділянки з ОСОБА_2, яку відповідно до акту приймання-передачі від 30 жовтня 2013 року передано ОСОБА_2 в оренду, з зазначенням, що земельна ділянка перебуває в задовільному стані, зовнішні межі погоджені з суміжними власниками земель і землекористувачами, спірних питань не має ( а.с.62-63, 65).

Пунктом 7 вказаного договору передбачено, що строк дії договору становить 49 років до 31.12.2062 року. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до приписів ст. ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речого права №15238850 від 24.12.2013року, вбачається, що 24.12.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідексний номер 9413547 від 24.12.2013року, зареєстровано договір оренди землі від 30.10.2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( а.с.66).

Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

Згідно п.п. 1 та 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Під час реєстрації договору від 30.10.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 в повній мірі не були дотримані вимоги законодавства, що регулює порядок реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Внаслідок недотримання в повній мірі вимог законодавства в даному випадку склалася ситуація, коли на одну й у ж саму земельну ділянку водночас існували два чинні, зареєстровані у встановленому порядку, договори оренди земельної ділянки і, відповідно, права позивача за первісним позовом, як орендаря, виявилися порушені, що змусило його звернутись до суду для захисту свого порушеного права.

Існування державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі стало перешкодою в державній реєстрації додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 11 березня 2007 року.

Під час розгляду справи ( 10 квітня 2018 року) відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 в добровільному порядку було розірвано договір оренди землі від 30 жовтня 2013 року на підставі угоди, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10 квітня 2018 року № 120175130, виданий державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області.

На підставі вказаних обставин, представником позивача за первісним позовом ТОВ"Україна" - ОСОБА_1 в судовому засіданні були уточнені позовні вимоги шляхом відмови від позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди від 30 жовтня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, оскільки він за угодою достроково розірваний, та наполягала на задоволенні вимог щодо визнання договору оренди землі від 11 березня 2007 року поновленим, оскільки ТОВ "Україна" дотримані вимоги встановленої процедури на поновлення договору.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, реалізація права на поновлення договору оренди землі, передбачена частиною 1 статі 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої законом процедури.

З матеріалів справи слідує, що орендарем - позивачем за первісним позовом ТОВ "Україна" була дотримана процедура на поновлення договору визначена в договорі оренди землі від 11.03.2007року та ч.ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Пунктом 8 договору оренди землі від 11 березня 2007 року ( а.с.5), передбачено, що після спливу строку договору орендар повинен не пізнеше за 1 рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

09 лютого 2017 року за вих№56 ( а.с.113) відповідачу за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_4 ТОВ "Україна" було направлено лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. До вказаного листа був доданий проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Лист-повідомлення від 09 лютого 2017 року ОСОБА_4 отримала особисто 09 лютого 2017 року, що підтверджується її підписом та поясненнями в судовому засіданні.

На виконання вимог ч.2 ст.33 Закону України "Про оренду землі", 09 лютого 2018 року за вих№12 ( а.с.112) відповідачу за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_4 ТОВ "Україна" було направлено лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки, яким ТОВ "Україна" повідомили про намір скористатися переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. До вказаного листа був доданий проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Лист-повідомлення від 09 лютого 2018 року ОСОБА_4 отримала особисто 09 лютото 2018 року, що підтверджується її підписом та поясненнями в судовому засіданні.

26 лютого 2018 року між ОСОБА_4 та ТОВ "Україна" була укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі від 11 березня 2007 року, якою погодили внести зміни до вказаного договору, зокрема: п.8 - Договір укладено строком до 01 листопада 2028 року.

Заперечення представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про відсутність предмету спору ТОВ "Україна" в зв"язку з реєстрацією розірвання договору оренди землі від 30 жовтня 2013 року, і відсутності підстав для захисту прав позивача в судовому порядку, не знайшли свого підтвердження, оскільки третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за первісним позовом товариством з обмеженою відповідальністю "Щедрі Лани 2016"було надано до суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13 квітня 2018 року № 120566408, виданого державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області про реєстрацію договору оренди землі від 10 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ "Щедрі лани 2016", яка є предметом розгляду з приводу права користування ( а.с.131).

На даний час, існування державної реєстрації договору оренди землі від 10 квітня 2018 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 лани 2016" є перешкодою у реєстрації додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 11 березня 2007 року, процедура реалізація права на поновлення договору оренди землі якої була дотримана згідно вимог закону, і тому невизнані правапозивача за первісним позовом ТОВ "Україна" щодо права користування земельною ділянкою, яка належить на праві власності ОСОБА_4, підлягають захисту в судовому порядку у спосіб , що обраний позивачем ТОВ "Україна", а саме визнання договору оренди землі поновленим.

Крім того , відповідач за первісним та зустрічним позом ОСОБА_4 підтвердила в судовому засіданні факт укладання додаткової угоди від 26 лютого 2018 року про поновлення договору оренди землі від 11 березня 2007 року, та заперечувала проти існування діючого договору оренди землі від 10 квітня 2018 року, укладеного між нею та ОСОБА_7 2016".

Згідно зі ст. ст. 76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації та призводить до порушення права позивача, як орендаря.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, зі змісту вище зазначених положень закону вбачається, що записи до державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень.

Приймаючи рішення про задоволення позову позивача за первісним позовом ТОВ"Україна" про визнання договору поновленим суд враховує висновки викладені в постановах Верховного суду № 912/645/17 від 20 березня 2018 року та №912/556/17 від 28 лютого 2018 року.

За наведених підстав суд прийшов до висновку про обгрунтованість заявлених вимог позивача за первісним позовом про визнання поновленим договору оренди землі від 11 березня 2007 року та наявність підстав для його задоволення, та недоведеність обставин, на яких грунтуються заперечення представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3

Оскільки позовні вимоги ТОВ "Україна" задоволені, тому суд в порядку ст.137, ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, які підтверджені належними доказами.

Керуючись ст.13, 33 Закону України "Про оренду землі", ст.2, 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.203, 215,638, 777 ЦК України, ст.12,76,77,81,137,141,221,259, 264,265 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Україна " про поновлення договору оренди землі, - задовольнити .

Визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,9473 га (кадастровий номер : :07:001:0017), укладений 30 жовтня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_4, поновленим.

Судові витрати, понесесні товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" у вигляді сплати судового збору в сумі 1762 гривні та витрат на правничу допомогу в сумі 4000 гривень , а всього 5762 гривні стягнути на користь ТОВ "Україна" з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пропорційно, по 2881 гривні з кожного.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс судового рішення виготовлений 13 серпня 2018 року.

Суддя: В.О.Мальований