ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5703/17
Провадження № 22-ц/4820/466/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу №686/5703/17 за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року (суддя Палінчак О.М., повне судове рішення складено 17 жовтня 2018 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначало, що 14 квітня 2008 року з ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №1692008/5ро, за умовами якого наданий кредит у сумі 250000 грн на строк до 13 квітня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,9% річних.

У 2013 році до суду був пред'явлений позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2014 року з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором №1692008/5ро від 14 квітня 2008 року у сумі 108332,89 грн. Судове рішення виконано у січні 2016 року.

Відповідач не повністю сплатив проценти за користування кредитними коштами за період з 01 грудня 2013 року по 10 січня 2016 року. За цей період нараховані проценти у сумі 31609,05 грн, сплачено 15329,26 грн, заборгованість складає 16279,79 коп.

Тому, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 40217,64 грн, з яких: заборгованість по процентах - 16279,79 грн; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахована за період з березня 2015 року по березень 2018 року, - 19831,72 грн; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту, нарахована за період з березня 2015 року по серпень 2015 року, - 4106,13 грн.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2017 року позов Банку було задоволено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2017 року за заявою відповідача заочне рішення суду скасовано і справа призначена до розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

ПАТ АБ «Укргазбанк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги, що за користування кредитом правомірно нараховані проценти за період з 01 грудня 2013 року до дати повного погашення тіла кредиту 10 січня 2016 року. Часткова сплата позичальником процентів у розмірі 15329,26 грн за цей період свідчить про визнання ним заборгованості по процентах. Дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором до дня фактичного виконання всіх зобов'язань, передбачених договором, (повного розрахунку). Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів окремо.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 14 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №1692008/5ро, за умовами якого останньому наданий кредит у сумі 250000 грн на строк до 13 квітня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,9% річних.

Взяті на себе за договором зобов'язання відповідач належним чином не виконував.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2014 року з ОСОБА_4 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 108332,89 грн. В решті вимог відмовлено.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 вересня 2015 року судове рішення виконано.

За період з 01 грудня 2013 року по 10 січня 2016 року позивачем нараховані проценти за користування кредитними коштами у сумі 31609,05 грн. Сплачені відповідачем кошти у сумі 15329,26 грн зараховані Банком в погашення зазначених процентів. За несвоєчасну сплату кредиту і процентів нарахована пеня: за період з березня 2015 року по березень 2018 року за несвоєчасну сплату процентів - 19831,72 грн; за період з березня 2015 року по серпень 2015 року за несвоєчасну сплату кредиту - 4106,13 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи - копіями кредитного договору №1692008/5ро від 14 квітня 2008 року, додаткової угоди №1 від 07 липня 2008 року, додаткової угоди №2 від 16 лютого 2009 року, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2014 року, постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 вересня 2015 року, виконавчого листа №686/21474/13-ц від 15 січня 2014 року, квитанцій про сплату кредиту, розрахунками заборгованості.

Відмову в позові суд мотивував безпідставністю вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3.3.4. кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця та в день закінчення строку, на який надано кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, зазначеної у п. 1.1. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту. У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10. цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен прострочення.

Пунктом 5.3. договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість у сумі 40217,64 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, складається із: заборгованості по процентах за період з 01 грудня 2013 року по 10 січня 2016 року у сумі 16279,79 грн; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за період з березня 2015 року по березень 2018 року, - 19831,72 грн; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату кредиту, нарахованої за період з березня 2015 року по серпень 2015 року, - 4106,13 грн.

У жовтні 2013 році Банк відповідно до умов договору скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту і звернувся з позовом до суду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2014 року у справі №686/21474/13-ц з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом, що виникла станом на 10 грудня 2013 року, у сумі 108332,89 грн. В решті вимог відмовлено.

У матеріалах справи відсутні відомості про надіслання відповідачеві письмової вимоги Банку про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором.

Станом на жовтень 2013 року позивач змінив строк повернення кредиту, позичальник не виконав зобов'язання про дострокове повернення кредиту і Банк набув право звернення до суду з таким позовом та скористався своїм правом.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитом, строк повернення якого був змінений і настав.

У цьомі разі положення абзацу 2 частини 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку повернення кредиту.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною 2 ст. 1050 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка. що обчислюється у відсотках від суми несвєчасно виконаного гршового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У зв'язку з відсутністю підстав для стягнення процентів за період з 01 грудня 2013 року по 10 січня 2016 року, немає підстав і для задоволення вимог Банку про стягнення пені за несвоєчасну сплату цих процентів, нарахованої за період з березня 2015 року по березень 2018 року.

В подальшому права та інтереси Банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Проте, такі вимоги позивачем не заявлялися.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих після настання терміну повернення кредиту і пені за несплату цих процентів.

При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд підставно відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахував висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для сплати позичальником процентів за спірний період і пені, нарахованої у зв'язку з порушенням зобов'язань за договором щодо сплати цих процентів.

Правильним є також висновок суду про необґрунтованість вимог позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з березня 2015 року по серпень 2015 року у сумі 4106,13 грн, оскільки суд виходив з того, що зазначена пеня фактично сплачена ОСОБА_4

Нарахування цієї пені відповідає умовам договору, вимоги заявлено у межах позовної давності.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.66-67), кошти у сумі 15329,26 грн, сплачені відповідачем у квітні 2015 року (7000 грн) та у січні 2016 року (3000 грн і 5329,26 грн), безпідставно зараховані Банком в погашення процентів, неправомірно нарахованих після настання терміну повернення кредиту у період з 01 грудня 2013 року по 10 січня 2016 року.

При зарахуванні сплачених коштів відповідно до умов договору в погашення пені борг відсутній.

Тому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови в позові про стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай