18Єдиний унікальний номер 341/1188/18
Номер провадження 2/341/549/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Максимчина Ю.Д.,

з участю секретаря судового засідання Ворох З.Д.

з участю сторін, представників сторін:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галичі, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради про стягнення компенсаційних витрат та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради, уточнивши позовні вимоги, просить суд:

-стягнути 1 755 грн. 69 коп. компенсаційних витрат на службове відрядження;

-стягнути 10 171 грн. 98 коп. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог поликається на те, що працювала у ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради на посаді провідного спеціаліста. В період з 22 квітня 2018 року по 28 квітня 2018 року перебувала у відрядженні у місті Києві на курсах підвищення кваліфікації. По поверненню з відрядження, 02 травня 2018 року, нею подано в бухгалтерію звіт про використання коштів під час відрядження для подальшої компенсації вартості проїзду, вартості проживання, добових, що в сумі становить 1 755 грн. 69 коп. Цього ж дня нею подано заяву на звільнення за угодою сторін з 04 червня 2018 року. В день звільнення роботодавець зобовязаний виплатити всі належні працівникові суми в т.ч. і компенсаційні витрати повязані з відрядженням. Однак, згадані витрати як до часу так і у день звільнення виплачені не були. Як пояснили працівники бухгалтерії, виплата не проведена за браком коштів. Вважає, що відповідач зобовязаний виплатити їй компенсаційні витрати на службове відрядження та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що 30 липня 2017 року відповідачем сплачено 1 755 грн. 69 коп. компенсаційні витрати на службове відрядження. Просила вважати 30 липня 2017 року датою фактичного розрахунку, відповідно стягнути середній заробіток за весь час затримки, тобто з 05 червня 2018 року по 30 липня 2017 року, що становить 10 171 грн. 98 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов заперечила. Заперечуючи позов покликалась на те, що позивач працювала у ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради на посаді провідного спеціаліста. В період з 22 квітня 2018 року по 28 квітня 2018 року позивач перебувала у відрядженні у місті Києві на курсах підвищення кваліфікації. 02 травня 2018 року позивачем подано заяву про звільнення за згодою сторін з 04 червня 2018 року. Витрати на службове відрядження їй до часу звільнення не були виплачені за браком коштів. Такі виплачені 30 липня 2017 року. Витрати на службове відрядження не слід відносити до заробітної плати, тобто сум, що належать працівникові від установи і підлягають виплаті у день звільнення. Відтак, відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши здобуті докази, суд встановлює наступні фактичні обставини спору та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 4к від 18 січня 2017 року прийнята на роботу у ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради на посаду провідного спеціаліста.

В період з 22 квітня 2018 року по 28 квітня 2018 року на підставі наказу ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради позивач перебувала у відрядженні у місті Києві.

Згідно звіту про використання коштів під час відрядження, позивачу підлягало компенсації вартість проїзду, вартість проживання, добові, що в сумі становить 1 755 грн. 69 коп.

На підставі наказу ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради № 22к від 30 травня 2018 року, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста з 04 червня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При звільнені позивача, ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради не проведено виплату всіх сум, що належать позивачу від установи, зокрема не виплачено 1 755 грн. 69 коп. компенсаційних витрат за відрядження. Зазначена сума виплачена позивачу 30 липня 2018 року.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи те, що при звільнені позивача ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради не проведено виплату всіх сум, що належать позивачу від установи, зокрема не виплачено 1 755 грн. 69 коп. компенсаційних витрат за відрядження, наявні правові підстави для стягнення середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При визначенні розміру середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача за весь час затримки по день фактичного розрахунку, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд виходить з положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100.

Так, вказаними положеннями визначено, що в період тимчасової непрацездатності середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 6 календарних місяців роботи, що передують події, а у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Середній заробіток за період з 05 червня 2018 року по дату виплати компенсації за відрядження 30 липня 2018 року включно (38 робочих днів) слід виплатити виходячи з середньомісячної заробітної плати обчисленої з виплат за останні 2 календарних місяців роботи, що передують звільненню.

В період квітень 2018 року травень 2018 року нарахована заробітна плата позивача склала 5 587 грн. 44 коп. Цей період містив 21 робочих днів, відтак середньоденна заробітна плата складає 266 грн. 05 коп. За 38 робочих днів заробітна плата складає 10 109 грн. 90 коп. Стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10 109 грн. 90 коп.

Враховуючи те, що 1 755 грн. 69 коп. компенсаційних витрат за відрядження виплачено позивачу 30 липня 2018 року, однак процесуального рішення по зазначених вимогах судом не приймалось, в позові в частині вимог про стягнення 1 755 грн. 69 коп. компенсаційних витрат за відрядження слід відмовити.

У звязку із звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позову, такий підлягає стягненню з відповідача та зарахуванню на рахунок Галицького районного суду призначений для сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, ст., ст.23, 33, 36, 40, 233-235, 237-1, 238 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 до ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради, місцезнаходження якого: вулиця Будівельників, 2, місто Бурштин, Івано-Франківської області, про стягнення компенсаційних витрат та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку

-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 05 червня 2018 року по 30 липня 2018 року включно в розмірі 10 109 (десять тисяч сто девять) гривень 90 копійок.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради про стягнення 1 755 (однієї тисячі сімсот пятдесят пять) гривень 69 копійок компенсаційних витрат

- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 освіти і науки Бурштинської міської ради 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору, які зарахувати на п/р 0079, одержувач коштів УДКСУ в Галицькому районі Івано-Франківської обл., банк одержувача ГУДКСУ в Івано-Франківській обл., МФО 836014, код за ЄДРПО 37953206.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_4