Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 48 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 296/13297/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Сингаївського О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, 39/100 ідеальних часток житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 та виділити частки майна в натурі, з урахуванням судово-будівельної експертизи. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 15.07.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу сторонами було придбано 39/100 ідеальних часток житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1, та який було оформлено на відповідача. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2013 року шлюб було розірвано. Враховуючи вказані обставини, звернулася до суду із названим позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2018 року позов задоволено. Поділено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно нажите під час шлюбу майно у вигляді 39/100 ідеальних часток житлового будинку № АДРЕСА_1 - виділено в натурі ОСОБА_1 21/100 частин вказаного житлового будинку за варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 329/06-2016 від 09.06.2016 для співвласника № 1.

Виділено в натурі ОСОБА_2 18/100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1 за варіантом, запропонованим експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 329/06-2016 від 09.06.2016 для співвласника № 2.

Зобов'язано сторони здійснити необхідні перебудови виділеної частини будинку, що зазначені у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 329/06-2016 від 09.06.2016.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 22 708 грн. 00 коп. компенсації відступу від належної частки спірної частини будинку.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми ч.2 ст. 70 СК України, врахувавши, що з позивачкою проживає дитина та виділив їй більшу частину спірної квартири розміром 55/100, а відповідачу - 45/100. Вказує, що присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та необхідна для його обслуговування не приватизована та не перебуває у користуванні, крім того не встановлено порядок користування нею між співвласниками будинку, що унеможливлює поділ. Крім вказаних аргументів звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ту обставину, що облаштуванню запропонованого експертом входу в квартиру № 2 перешкоджає вигрібна яма та гараж, з тих підстав, що вони є самовільно побудованими.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказала, що між нею та відповідачем склалися вкрай неприязні відносини, які тільки поглиблюються, а тому для нормального проживання поділ в натурі є необхідним. Вказує, що судовим експертом , який надавав ще й усні пояснення в суді першої інстанції, визначено один варіант поділу спірного житла. Враховано, що гараж, який перекриває підхід до квартири, є самовільною спорудою. Вигрібна яма також є самовільною спорудою, проте її розташування не перешкоджає доступу до житла. Земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні усіх власників будинковолодіння і її виділення в натурі можливе згідно закріплених часток в будинку.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки - адвокат ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила з підстав, викладених у відзиві, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань до суду не направляв.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, мотивуючи його наступним.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.07.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, що був розірваний рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01.11.2013 року (а. с. 9).

За час проживання у шлюбі, 05.12.2006 року подружжям було придбано 39/100 ідеальних часток житлового будинку № АДРЕСА_1, який зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 (а. с. 10).

Встановивши, що вказана частка будинку була придбана під час проживання у шлюбі та виходячи з положень статей 60, 63, 70 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивачки про поділ спільного майна в натурі є обґрунтованою, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В матеріалах справи міститься висновок будівельно-технічної експертизи № 329/06-2016 від 09.06.2016, відповідно до якого встановлено один можливий варіант розподілу спірної частини будинку між сторонами із відступом від ідеальних часток - для співвласника від № 1 виділяється 55/100 спірної частини будинку, а іншому № 2 - 45/100, із сплатою компенсації на користь співвласника № 2 - 22 708грн.(а.с. 70 зворот).

При цьому експертом визначено які ремонтно-будівельні роботи необхідно провести для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що пропонуються виділити співвласникам у житловому будинку, згідно варіанту № 1 (а.с. 70 зворот - 71). Як видно з висновку експерта частина ремонтно-будівельних робіт фактично виконана (а.с.71).

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №3 від 04.01.2017 року погоджено варіант №1 розподілу частини житлового будинку АДРЕСА_1, який зазначений у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.06.2016 №329/06-2016, проведеної суб'єктом підприємницької діяльності, судовим експертом ОСОБА_4, при умові забезпечення підходу до квартири, яку пропонується надати співвласнику № 2 (а. с. 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Матеріалами справи не підтверджується наявність шлюбного договору чи домовленості між подружжям щодо поділу майна.

Із висновку експертизи вбачається, що спірне житло неможливо поділити відповідно до часток співвласників в розмірі по ? - кожному. А тому одному співвласнику виділено 55/100, а другому - 45/100 спірної частини будинку, в одиницях площі житлового будинку - для співвласника №1 (1/2частки) -на 2,9 кв.м. більше, а для співвласника №2 (1/2 частка) на 2,9 кв.м. менше. При цьому у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників визначено розмір компенсації - 22 708грн.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги про те, що суд відступив від засад рівності часток подружжя та виділив позивачу більшу частину спірної квартири є безпідставними. Суд дійшов обгрунтованого висновку про виділення в натурі позивачу більшої частини спірної квартири з урахуванням того, що разом з нею проживає дочка сторін, проте ця обставина не свідчить про відступ від рівності часток, оскільки суд поклав на позивача обов'язок сплатити компенсацію на користь відповідача в розмірі 22 708 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що сторонами не вчинено дій, направлених на надання згоди присудження грошової компенсації та не внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, є безпідставними, оскільки наведене стосується поділу неподільної речі, коли суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У даному випадку спірне майно є подільним, про що свідчить висновок судової будівельно-технічної експертизи.

Твердження відповідача про те, що судом згідно висновку експерта не враховано наявність гаражу та вигрібної ями, не заслуговують на увагу, оскільки ці споруди є самочинними. До того ж поясненнями експерта, наданими в суді першої інстанції, підтверджується, що наявність вигрібної ями, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою, не перешкоджає доступу до житлового будинку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що земельна ділянка під житловим будинком по АДРЕСА_1 не приватизована та не знаходиться в користуванні, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні усіх власників будинковолодіння, які вправі звернутись до компетентних органів по питанню виділення її в натурі кожному співвласнику згідно закріплених часток в будинку.

Загалом викладені відповідачем доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції і його висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.08.2018.

Головуючий Судді