У Х В А Л А

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа №522/15763/15-ц

провадження № 61-40365ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2018 року ОСОБА_1подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Одеської області прийнято постанову 11 квітня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення припадав на 11 травня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду отримав лише 25 червня 2018 року у суді першої інстанції, що підтверджується ксерокопією заяви про видачу рішення апеляційного суду. Тому строк на касаційне оскарження позивачем пропущено за поважних причин.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З наданої ксерокопії заяви про видачу судового рішення вбачається, що цю заяву ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції лише 22 травня 2018 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження. Повний текст оскаржуваної постанови він отримав 25 червня 2018 року. Заявник не зазначив причин, що перешкоджали йому отримати повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у суді апеляційної інстанції та не вказує обставини, за яких оскаржуване судове рішення отримано ним більше як через місяць після того, як він звернувся до суду першої інстанції з відповідною заявою.

У справі «Устименко проти України» (рішення від 29 січня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно зазначити інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, вказати поважні причини, які перешкоджали йому отримати повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду до 11 травня 2018 року, вказати обставини, за яких оскаржуване судове рішення отримано ним більше як через місяць після того як він звернувся до суду першої інстанції з відповідною заявою,надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, в тому числі докази, які свідчать про те, що копія постанови Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2018 року йому апеляційним судом не надіслана, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними зазначені ОСОБА_1 підстави поновлення строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 17 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження у справі буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник