Ухвала

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/18093/15-ц

провадження № 61-27521св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Віктор Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішенін Іван Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_7, яка підписана представником ОСОБА_12, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року у складі судді: Притули Н. Г., та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року у складі суддів: Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, вчинений 24 квітня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішеніним І. С. та зареєстрованим в реєстрі за №179. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0,004 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованою на території садового товариства «Колективна праця» села Старі Петрівці Вишгородського району Київської області. В задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2017 року ОСОБА_5 засобами поштового зв'язку подала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року за касаційною скаргою ОСОБА_5 відкрито касаційне провадження у справі.

У серпні 2017 року ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подала до суду заперечення від 28 серпня 2017 року на касаційну скаргу ОСОБА_5, у якому просить у задоволенні скарги відмовити.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

У травні 2018 року ОСОБА_7 подала касаційну скаргу, яка підписана ОСОБА_12, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2018 року за касаційною скаргою ОСОБА_7 відкрито касаційне провадження у справі.

У липні 2018 року ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подала до суду заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_7 від 09 липня 2018 року, однак яке ОСОБА_4 не підписано.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Згідно частини четвертої статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Тому заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_7 від 09 липня 2018 року підлягає поверненню, оскільки не підписане ОСОБА_4

У грудні 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_7, яка підписана представником ОСОБА_12 про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивоване тим, що позивач звернулася до суду із позовом про виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_13 з квартири, яку вони придбали у 2015 році. Позов обґрунтування позову позивач послалася на набрання оскарженим рішенням суду законної сили. На підтвердження цих обставин надано копію ухвали про відкриття провадження від 13 серпня 2018 року у справі № 761/21472/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_13 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення.

Вказані у заяві ОСОБА_7 доводи містять підстави для висновку про необхідність зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року. Тому, на підставі статті 436 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 183, 260, 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу ОСОБА_5 та касаційну скаргу ОСОБА_7 від 09 липня 2018 року повернути.

Заяву ОСОБА_7, яка підписана представником ОСОБА_12, про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року задовольнити.

Зупинити дію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2017 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Справу № 761/18093/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_8, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Авдієнко Віктор Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішенін Іван Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, про встановлення факту, визнання недійсними договорів та визнання права власності в порядку спадкування, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель