печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 червня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,

при секретарі: Петровій Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1.), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7 592,28 грн. та судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачу на праві приватної власності належить машиномісця № НОМЕР_1 рівня «2» підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_2, в Печерському районі м. Києва. 01.12.2012року між позивачем та відповідачем було укладено договір №1-12-7,8-2/СТ6Б «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території», відповідно до якого відповідач прийняла умови обслуговування та зобов'язалась щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць в розмірі 440,00 грн., а з 01.04.2015 року в розмірі 680,00 грн. Разом з тим, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.11.2017 року складає 6 120,00 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 652,58 грн., 3% річних у розмірі 114,23 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 705,48 грн.

Ухвалою печерського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків визначеній у ній.

16.03.2018 року на адресу суду надійшла позовна заява в новій редакції з усуненими недоліками визначеними вищенаведеною ухвалою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та роз'яснено відповідачу право надати у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов'язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки, відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином та нею отримано копію ухвали і копію позовної заява з додатками 12.06.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

01.12.2012 року між ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 було укладено договір №1-12-7,8-2/СТ6Б «Про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території» (далі по тексту - Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору, власник передає, а виконавець приймає на обслуговування місця НОМЕР_1, рівня «2» підземної автостоянки за адресою: АДРЕСА_2, у Печерському районі м. Києва, та належить власникові на праві приватної власності.

Водночас, п. 1.2. Договору сторони узгодили, що виконавець забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, збереження транспортних засобів власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця по обслуговуванню стоянки і бере участь у витратах по її утриманню.

Як вбачається зі змісту п. 4.4. укладеного Договору, сума однієї частки (одного місяця) власника у витратах по утриманню і обслуговуванню стоянки на місяць складає 220,00 грн., без ПДВ. Всього до сплати за два місця 440,00 грн. без ПДВ на місяць.

Згідно п. 4.5 Договору, оплата здійснюється власником у національній валюті України через касу, або на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25-го числа поточного місяця.

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України передбачає обов'язковість договору до виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з розрахунку ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» станом на 01.11.2017 року, заборгованість відповідача становить 6 120,00 грн.

У відповідності до п. 5.3. Договору, при затримці оплати послуг виконавця та своєї частки у витратах по утриманню й експлуатації стоянки на термін більш 10 днів власник виплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення.

Позивачем розраховано пеню за прострочення виконання зобов'язання за період з грудня 2016 року по жовтень 2017 року, загальна сума якої становить 652,58 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, 3% річних за прострочення суми боргу складає 114,23 грн., інфляційна складова боргу складає 705,48 грн.

Таким чином, суд вважає доведеною позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним Договором у розмірі 7 592,28 грн., яка складається із: 6 120,00 грн. - сума боргу; 652,58 грн. - неустойка у вигляді пені; 114,23 грн. - 3% річних з простроченої суми боргу; 705,48 грн. - інфляційна складова боргу.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №246 від 10.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 600,00 грн. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 612, 1054, 1055 Цивільного кодексу України; ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 141, 142, 200, 263-265, 267, 273, 280-282, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Замостянським РВ УМВС України в Вінницькій області 12.08.1998 року, адреса: 01133, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» (, адреса: 02095, м. Київ, вул.. Срібнокільська, 14А) заборгованість у розмірі 7 592,28 грн., яка складається із: 6 120,00 грн. - сума боргу; 652,58 грн. - неустойка у вигляді пені; 114,23 грн. - 3% річних з простроченої суми боргу; 705,48 грн. - інфляційна складова боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Замостянським РВ УМВС України в Вінницькій області 12.08.1998 року, адреса: 01133, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС» (, адреса: 02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 14А) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600(одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано 28.06.2018 року.

Суддя І.В. Кирилюк