Провадження № 2/761/7769/2018
У Х В А Л А

24 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

27 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28 вересня 2018 року матеріали позову розподілені на суддю Фролову І.В.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, а саме: вказати місце проживання відповідача, а також надати підтвердження сплати судового збору у розмірі 222 грн. згідно платіжного доручення № 191 від 08 вересня 2017 року та належний доказ сплати судового збору на суму 578 грн.

20 грудня 2018 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивачем зазначено, що оскільки платіжними дорученнями № 191 від 08 вересня 2017 року на суму 222 грн. та № 13830 від 08 листопада 2017 року на суму 578 грн. було оплачено судовий збір за подання до суду заяви за видачу судового наказу з ОСОБА_1, то вказана сума судового збору підлягає зарахуванню до суми судового збору за подання відповідного позову.

Разом з тим, з такими висновками суд не може погодитись з огляду на наступне.

Як вбачається з платіжного доручення № 191 від 08 вересня 2017 року на суму 222 грн., призначення платежу вказано «судовий збір за позовну заяву ТОВ «Рада 3».

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сума судового збору у розмірі 222 грн. згідно платіжного доручення № 191 від 08 вересня 2017 року була сплачена позивачем за подання заяви про видачу судового наказу, а відтак підлягає зарахуванню до суми судового збору, що підлягає сплаті за подання відповідного позову.

Разом з тим, позивачем не виконано вимоги ухвали в частині уточнення місця проживання відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що недоліки позову, викладені в ухвалі суду від 05 жовтня 2018 року, позивачем не усунені у повному обсязі.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА 3» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: