№ провадження 2-о/495/157/2018
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Асланової Ф.А.,

Справа № 495/5834/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа, Білгород - Дністровське об'єднання управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у відповідності до ст. ст. 293, 315, 316 ЦПК України, просить суд: встановити факт належності ОСОБА_1 диплому Щ-І №229413 від 01 липня 1978 року виданого на імя ОСОБА_2 про закінчення Одеського культурного освітнього училища по спеціальності «Бібліотечна справа».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в свідоцтві про восьмирічну освіту серії Л № 874877 виданого 14.06.1975 року, свідоцтві про народження серії ІІ-УР № 031964 від 26.02.1960 року та паспорті громадянина України серія КК № 085131 виданого Білгород-Дністровським МВУМВС України в Одеській області від 10.08.1998 року її ім`я зазначено як ОСОБА_1. Проте, у дипломі серії Щ-1 № 229413 від 01.07.1978 року її ім`я помилково зазначено як ОСОБА_2. Вказані обставини перешкоджають зарахуванню часу її навчання в Одеському культурно-освітньому училищі до стажу роботи, що надає право на пенсію.

З вказаних вище підстав заявник і звернулась до суду з даною заявою.

Заявник в судове засідання надала заяву про розгляд справи ха її відсутність, свою заяву підтримує та просить суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити , виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_1, яка змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу 10.08.1978 року з ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 227683, навчалась в Євгеновський восьмирічній школі Тарутинського району Одеської області, яку закінчила у 1975 році, що підтверджується свідоцтвом про восьмирічну освіту серії Л № 874877, виданим 14.06.1975 року.

У відповідності до диплому серії Щ-І № 229413, заявник зазначає, що вона навчалась у Одеському культурно-освітньому училищі, в який вступила одразу після Євгеновської восьмирічної школи Тарутинського району Одеської області у 1975 році та закінчила навчання у названому училищі в 1978 році по спеціальності «бібліотечна справа»,проте її імя помилково було вказано як ОСОБА_2.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у дипломі Щ-І № 229413, виданому на ім'я ОСОБА_2, 01 липня 1978 року в м. Одеса про закінчення Одеського культурного освітнього училища по спеціальності "Бібліотечна справа", допущено помилку у написанні імені заявника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності вказаного документу ОСОБА_1, яка змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу 10.08.1978 року з ОСОБА_3 має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності перешкоджає зарахуванню часу її навчання в Одеському культурно-освітньому училищі до стажу роботи, що надає право на пенсію, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа, Білгород - Дністровське об'єднання управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт того, що диплом Щ-І № 229413, виданий на ім'я ОСОБА_2, 01 липня 1978 року в м. Одеса про закінчення Одеського культурного освітнього училища по спеціальності "Бібліотечна справа" дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

СУДДЯ: