ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5734/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (далі по тексту - відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відповідно до наказу за №148-ос від 15.10.2013 року була призначена на посаду завідувача сховища групи режиму секретності відділення обслуговування Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу наказу Коменданта Окремої комендатури охорони в забезпечення Державної прикордонної служби України від 29.03.2016 року за № 53-ОС ОСОБА_2 звільнено з посади та припинено трудовий договір у зв'язку з закінченням строку. Також в наказі зазначено про необхідність виплати грошової компенсації за 18 календарних днів невикористаних: щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за особливий характер праці за відпрацьований робочий період з 01 вересня 2015 по 29 березня 2016. 21.12.2017 Дарницьким районним судом ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати, яке залишено постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2018 без змін. Посилаючись на те, що відповідачем рішення суду не виконано, належну до виплату суми в розмірі 152 грн. 83 коп. їй не виплачено, що є підставою для відповідальності за ст. 117 КЗпП України. Таким чином просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 58 602 грн. 52 коп.

Ухвалою судді від 03.07.2018 року у справі відкрито провадження для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача, який повідомлений належним чином про розгляд судом справи, до суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням від сторін до суду не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити рішення відповідно до ст. 274-279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 21.12.2017 Дарницьким районним судом ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення індексації заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати, яке залишено постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2018 без змін.

Як вбачається зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва, позивач ОСОБА_2 відповідно до наказу за №148-ос від 15.10.2013 року була призначена на посаду завідувача сховища групи режиму секретності відділення обслуговування Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України.

Відповідно до витягу наказу Коменданта Окремої комендатури охорони в забезпечення Державної прикордонної служби України від 29.03.2016 року за № 53-ОС ОСОБА_2 звільнено з посади та припинено трудовий договір у зв'язку з закінченням строку. Також в наказі зазначено про необхідність виплати грошової компенсації за 18 календарних днів невикористаних: щорічної основної відпустки та додаткової відпустки за особливий характер праці за відпрацьований робочий період з 01 вересня 2015 по 29 березня 2016.

Вказані рішення набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 58 602 грн. 52 коп., обґрунтовує свої позовні вимоги посилаючись на ст. 117 КЗпП України. Зокрема, що рішення суду не виконане відповідачем, грошові кошти в розмірі 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати нею не отримано.

Статтею 117 КЗпП України передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, відповідно до якої у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до чч. 1, 5,6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду не надано доказів того, що рішення суду про стягнення з Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України на користь позивача коштів в розмірі 152 грн. 83 коп. в рахунок індексації заробітної плати відповідачем не виконано, відтак суд вважає, що обставини, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, є недоведеними.

Таким чином, суд, оцінюючи всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність та достатність, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,82,141,263,265,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України ).

Суддя Ю.С.Мицик