Справа № 288/1736/18
Провадження № 2/288/814/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення аліментів, в якій вказує, що вона з 22 червня 2016 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування в шлюбі у них 29 квітня 2016 року народилась дочка ОСОБА_4.

Спільне подружнє життя у них не склалось, позивач подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач проживає в іншому населеному пункті, з позивачем та дочкою спілкується періодично, матеріальної допомоги на її утримання не надає. На момент предявлення позову угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дочки між ними не досягнуто. Дочка перебуває на повному утриманні позивача, а тому вона бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки.

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня предявлення позову до суду.

Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки дитина знаходиться на утриманні позивача.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ОК № 331827 виданого 12 травня 2016 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис № 01.

Відповідно до довідки № 735 від 16 листопада 2018 року виконавчого комітету Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає разом з матірю ОСОБА_2 в селі Романівка, Попільнянського району, Житомирської області по вулиці Гагаріна, 3 та знаходиться на повному її утриманні.

Пунктами 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 передбачено, що відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Копією вищевказаного свідоцтва про народження ОСОБА_4 підтверджується, той факт, що її батьком є відповідач ОСОБА_3 і тому відповідач має сплачувати аліменти на утримання своєї дочки.

Згідно статті 180, частини першої статті 183 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно статті 183 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь позивача на утримання дочки щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована поставною Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року); статтями 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 189-200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП-, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, працює в ТОВ «Лісагротехсервіс» м. Ірпінь лісорубом, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП -НОМЕР_1, жительки села Романівка, вулиця Гагаріна, 3, Попільнянського району, Житомирської області на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 грудня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП-, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, працює в ТОВ «Лісагротехсервіс» м. Ірпінь лісорубом, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_6