Ухвала

26 грудня 2018 року

місто Київ

справа № 462/1501/16-ц

провадження № 61-2869св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про відмову від касаційної скарги на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року у складі судді Боровкова Д. О. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2016 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Зверхановської Л. Д., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - Концерн «Укрспирт») про визнання незаконним та скасування наказу від 11 березня 2016 року № 30-к «Про звільнення ОСОБА_4.» та поновити його на посаді директора Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» (далі - ДП «Угерський спиртовий завод»).

Позовна заява обґрунтовувалась тим, що позивач з 23 жовтня 2014 року призначений на посаду директора ДП «Угерський спиртовий завод» з наступним укладенням з ним контракту. Проте, такий контракт з ним не укладено і наказом Концерну «Укрспирт» від 11 березня 2016 року № 30-к, під час перебування у щорічній відпустці його було звільнено із займаної посади за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв'язку із припиненням повноважень посадової особи. Вважає, що такий спосіб звільнення керівника державного підприємства, як припинення повноважень посадової особи, не передбачений КЗпП України та що таке звільнення відбулося з порушенням частини третьої статті 40 КЗпП - під час перебування його у відпустці.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Концерну «Укрспирт» від 11 березня 2016 року № 30-к «Про звільнення ОСОБА_4.», поновлено ОСОБА_4 на посаді директора ДП «Угерський спиртовий завод».

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про неналежне виконання позивачем обов'язків директора ДП «Угерський спиртовий завод», крім того, на момент звільнення ОСОБА_4 перебував у відпустці, а тому прийняття рішення відповідачем про звільнення позивача не відповідає вимогам КЗпП України та грубо порушує трудові права ОСОБА_4.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у наказі про звільнення не наведено жодної обставини чи умови, які б пояснювали причини звільнення позивача з роботи, крім того, рішення про звільнення позивача з посади приймалося заступником голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6, а не головою Концерну «Укрспирт», як це передбачено статутом Концерну «Укрспирт», а тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про незаконність звільнення позивача з роботи.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Концерн «Укрспирт» просив скасувати заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 травня 2016 року.

Касаційна скарга обґрунтовується тим, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, просив зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі.

Концерн «Укрспирт» у листопаді 2016року звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про відмову від касаційної скарги, обґрунтовуючи її тим, що відповідачем виконано рішення суду першої інстанції та поновлено ОСОБА_4 на роботі. Наслідки відмови від касаційної скарги заявнику відомі та зрозумілі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України), касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначену цивільну справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у січні 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

За правилом частини п'ятої статті 398 ЦПК України у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

У листі, направленому Верховним Судом, заявнику роз'яснено наслідки закриття касаційного провадження у справі та право відкликати заяву про відмову від касаційної скарги.

Концерн «Укрспирт» у жовтні 2018 року подав до суду заяву, в якій підтримав відмову від касаційної скарги та повідомив, що наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Зважаючи на те, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження, заявнику наслідки, передбачені частиною п'ятою статті 398 ЦПК України, відомі та зрозумілі, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтею 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від касаційної скарги.

Касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», третя особа - ОСОБА_5, про скасування наказу та поновлення на роботі за касаційною скаргою Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2016 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик