ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3532/18 Справа № 215/3883/18 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року, яке постановлено суддею Квятковським Я.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі ОСОБА_2 «ПівнГЗК»), про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці. Висновком МСЕК від 14.08.2018 року йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 65 % та встановлена третя група інвалідності, безстроково.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в шкідливих умовах праці, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 «ПівнГЗК» на його користь моральну шкоду у розмірі 241 995 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 3 000 гривень.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 «ПівнГЗК» на користь держави судові витрати у розмірі 704 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та збільшення розміру стягнутої з відповідача на його користь моральної шкоди до 60 000 гривень, посилаючись на те, що судом при визначенні розміру моральної шкоди не враховано обставини справи, не враховано того, що він зазнає постійний фізичний біль, змушений приймати велику кількість ліків, переносить душевні страждання, що порушує його нормальні життєві звязки.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача Радченко О.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач працював на ОСОБА_2 «ПівнГЗК» протягом 16 років 04 місяців в умовах впливу шкідливих факторів.

Внаслідок неналежних умов праці, отримав професійне захворювання з діагнозом вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з синдромом церебрально переферичної ангіодистонії з частими акроангіоспазмами та трофічними порушеннями на кистях у поєднанні з вираженим полірадикулярним синдромом (С5, С6, С7, L5, S1) на фоні передньої нестабільності тіла L4 хребця (0,4 см) з вираженим статико - динамічними порушеннями, стійким больовим синдромом, двобічним плечелопатковим періартрозом (ПФ другого ступеню), деформуючим остеартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого другого ступеня) і колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії, групи «В», ЛН першого ступеня (а.с. 18-19).

Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 08 червня 2018 року, професійне захворювання виникло внаслідок недосконалості технології видобутку руди відкритим способом, важких режимів експлуатації автомобілю, підпадання під дію вібрації, ерозолів, переважно фібро генної дії (пил із вмістом вільного кремню діоксину 10-70%) в параметрах, що перевищують нормативні (а.с. 18 19 ).

Висновком МСЕК від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 встановлено первинно втрату професійної працездатності в розмірі 65% та третя група інвалідності, безстроково (а.с. 20).

Суд, частково задовольняючи позов позивача до ОСОБА_2 «ПівнГЗК», виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обовязків і повязане з виробництвом, і наявності у звязку з цим підстав, передбачених ст. 153 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди, однак, не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Згідно висновку МСЕК від 14 серпня 2018 року позивачу первинно встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 65% та третю групу інвалідності, безстроково.

Як вбачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 червня 2018 року, професійне захворювання виникло внаслідок недосконалості технології видобутку руди відкритим способом, важких режимів експлуатації автомобілю, підпадання під дію вібрації, ерозолів, переважно фібро генної дії (пил із вмістом вільного кремню діоксину 10-70%) в параметрах, що перевищують нормативні.

З урахуванням зазначеного, порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачено обовязок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, встановлено Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 08 червня 2018 року (а.с.7-8)

Виходячи з характеру захворювань позивач переносить щоденно фізичні страждання, оскільки був порушений його звичайний спосіб життя, також йому важко виконувати будь яку роботу , постійно відчуває біль, що посилюється після фізичних навантажень, слабкість при помірному фізичному навантаженні.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 «ПівнГЗК» необґрунтований та занижений. Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд в повній мірі врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, не враховано характер отриманного професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Так, внаслідок отриманого професійного захворювання змінено звичайний спосіб життя позивача, спричинені інші негативні наслідки морального характеру, що вимагають від нього додаткових зусиль для його організації, моральні страждання, постійні болі.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер, інтенсивність і довготривалість і моральних страждань позивача, встановлення первинно 65% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити його з 30000 гривень до 60000 гривень.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1, збільшивши його з 30 000 грн. до 60 000 (шістдесят тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: