Справа № 536/1209/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Колотієвського О.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Клонової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулось до Кременчуцького районного суду Полтавської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В даному позові просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.04.2009 р. у розмірі 63 033, 84 грн. станом на 05.06.2017 р., яка складається з наступного: 6648,37 грн. - заборгованість за кредитом; 49907,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 30000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2977,80 грн. - штраф(процентна ставка) та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.04.2009 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав з повному обсязі.

ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. У зв'язку зі зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05.06.2017 року має заборгованість в розмірі 63 033, 84 грн.

Відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позову та вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а також подані позивачем зі спливом строку позовної давності. Вона не погоджується з поданим банком розрахунком заборгованості. Наводить свої розрахунки, в яких зазначає, що навіть якщо керуватися формулою банку, нарахувано процент за прострочений кредит в сумі 28 853.73 гривні, а не 49 907,67 гривень.

До того ж, позивач поряд із стягненням пені заявив вимоги про стягнення разом штрафів (500 грн.+ 2977,80 грн.= 3 477, 8 грн.).

Однак, штраф і пеня це різновиди однієї і тієї ж самої неустойки. За нормами ст. 61 Конституції України та правових позицій Верховного Суду України правових підстав для стягнення цього штрафу немає, оскільки це буде подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення, що заборонено законом.

Також зазначає, що позивач вимагає від неї стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.04.2009 року, якого немає в матеріалах даної справи.

Крім того, у відзиві відповідач стверджує, що, якщо керуватися випискою по рахунку, яка надана позивачем в серпні 2011 року нею була повністю погашена заборгованість, кредитний ліміт складає 0.00 грн.

На підтвердження наведеного посилається на ст. 256, 267 ЦК України, правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору; постанову судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06.11.2013 року, Верховним Судом України : у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань перед кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Також на обґрунтування підтвердження заяви про застосування позовної давності ОСОБА_1 посилається на правові позиції, висловлені Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 703/6089/14С; постанови Верховного Суду України від 08.11.2017 року справа № 401/6656/12 - ц, в яких встановлено, що якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Крім того, позивач звернувся до суду з позовом 17.06.2017 року, а тому вся заявлена позивачем заборгованість перебуває за межами трьохрічного строку позовної давності. Просила відмовити повністю у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до неї про стягнення заборгованості.

07.08.2018 р. позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що Правила та Умови надання банківських послуг є публічною офертою, які пропонуються невизначеному колу осіб шляхом їх розміщення на офіційному сайті банку. Підписавши заяву, особа погоджується на запропоновані умови та правила. Таким чином договір складається з декількох документів. Відповідач користувалась грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів. Щодо формули нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість пояснив, що до 04.2014 р. діяла наступна формула нарахування процентів: нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N-поточне тіло кредиту, М-процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, Y-кількість днів, за які здійснюються нархування, Z-сума нарахованих процентів. З 04.2014 р. банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, згідно яких у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються в подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Діючі з 04.2014 р. формули нарахування процентів: нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365 (2 або 1)*Y=Z, N-заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відстотки та санкції (в попередньому місяці)), M-процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, 2 або 1 - коефіцієнт процентної ставки (1-застосовується у разі належного виконання зобов'язань, 2-підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y- кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z-сума нарахованих процентів. Формула нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N - заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), М- процентна ставка, 360/365 - кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z-сума нарахованих процентів. У разі зміни процентної ставки розрахунок процентів на заборгованість, що виникла до зміни нараховується за діючою процентною ставкою на момент використання цих коштів, якщо частина боргу використана уже після зміни процентної ставки, розрахунок процентів на цю частину заборгованості здійснюється за новою процентною ставкою. Дана умова не діє при нарахуванні процентів на прострочену заборгованість. При розрахунку процентів цифри, починаючи з третього знака після коми, відкидаються. Сума після коми ручного розрахунку може відрізнятися від розрахунку, який доданий до позову у зв'язку з автоматичним заокругленням. Після зміни відсоткової ставки чи інших складових тарифів клієнт мав право подати заяву про розірвання договору, однак відповідач цього не зробив.

Стосовно строку дії договору та кредитної картки, то картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазаначено на самій картці. І тому кредитнипй договір чинний, а заперечення відповідача нічим не обгрунтовані.

Щодо строку позовної давності, то кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею в межах строку дії картки. Згідно правових позицій ВС України кінцевий строк щодо повернення кредиту в повному обсязі спливає зі спливом останнього дня місяця дії картки. Строк перевипущеної картки становив до останнього дня 04.2015 року. З позовом до суду банк звернувся 29.06.2017 року, а тому строк позовної давності ними не пропущено.

29.11.2018 року відповідач подала додаткові пояснення на позовну заяву про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, в якому додатково зазначила, що 19.05.2009 року вона хоч підписала та заповнила бланк "изъявлено желание оформить на свое имя кредитку", проте стверджує, що в позові ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" безпідставно вимагає стягнути з неї заборгованість за договором № б/н від 30.04.2009 року, який не був укладений ОСОБА_1 та його немає в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що відповідно до копії анкети - заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.05.2009 року, остання погодилась з тим, що ця заява разом з довідкою про умови кредитування, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначені персональні дані клієнта, додаткова інформація та інформація про працевлаштування.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором без номера від 30.04.2009 р., укладеного між ПриватБанком і клієнтом ОСОБА_1, станом на 05 червня 2017 року загальна сума заборгованості становить 63033,84 грн., яка складається з наступного: 6648,37 грн. - заборгованість за кредитом; 49907,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 30000,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2977,80 грн. - штраф(процентна ставка) та судові витрати.

Випискою по рахунку за період з 01.04.2009 року по 25.01.2018 р., яка згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.2012 р. № 578/5 має статус первинних документів, підтверджено рух коштів по рахунку 9992**** ****7470 (основна карта), їх зняття та внесення, що свідчить про те, що відповідач отримала кредитну картку номер 680924, користувався нею, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, останнє поповнення готівкою своєї картки в терміналі самообслуговування по вул. Шевченко, 2 - а с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 вчинено 09.10.2014 року.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт виникнення кредитних правовідносин між сторонами на підставі заяви ОСОБА_1 від 19.05.2009 року та користування останньою кредитною карткою номер 680924.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу неналежного виконання стороною кредитного договору його умов, що послужило причиною для виникнення заборгованості, яка є предметом даного позову.

Вивчивши аргументи сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, у зв'язку з підписанням ОСОБА_1 заяви від 19.05.2009 року, згідно якої вона отримала кредитну картку "Універсальна". Вона погодилась, що вказана заява разом з довідкою про умови кредитування, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

В той же час Умови та правила надання банківських послуг , які долучені до позовної заяви підпису позичальника не містять, а тому в матеріалах позову відсутні допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи розумів останній, підписуючи вищевказану заяву, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 30.04.2009 року.

Щодо умов кредитування та розрахунку заборгованості суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із ч. 3 вказаної норми фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У ч. 4 вказаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Відповідно до правової позиції, викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справа № 755/7704/15-ц від 23 січня 2018 року, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв'язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов'язок суду.

Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, а також виписки з карткового рахунку відповідача суд не погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості.

Згідно із розрахунком заборгованості, а також письмових пояснень позивача , нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснювалось до 04.2014 року за формулою:

- нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N поточне тіло кредиту, M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів;

З 04.2014 року нарахування процентів здійснюється за формулою:

- нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), M процентна ставка, 360/365 кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів;

- нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), M процентна ставка, 360/365кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів.

Проте, зазначена формула, запроваджена банком з 04.2014 року, суперечить умовам договору, а також ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до якої проценти на неустойку не нараховуються.

Крім того, позивачем не доведений факт повідомлення відповідача відповідно до п. п. 5.3 «Умов та Правил надання банківських послуг» про запровадження іншого порядку (формули) нарахування поточних та прострочених процентів.

В звязку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, суд дійшов до висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року.

Також суд враховує, що при проведення претензійно позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта ( фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.

Тому є неправомірним нараховання відсотків на кредитний ліміт згідно виписки банку. Також проценти не повинні нараховуватись з 2009 року, оскільки повне погашення заборгованості по картці було здійснене в 08 місяці 2011 року і тільки з 10 місяця 2013 року виникла заборгованість , з цього часу сума заборгованості, а саме фактично знятих коштів згідно виписки банку становить 3 974 грн.

Тому під час розрахунку процентів на поточну та прострочену заборгованість, за N потрібно використовувати поточне тіло кредиту, тобто заборгованість позивача - фактично отримані ним кошти, а не розмір кредитного ліміту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що визначена позивачем заборгованість за процентами, включаючи нарахування відсотків на поточну та прострочену заборгованість не відповідає вимогам закону та укладеному між сторонами договору, а тому розрахунок позивача не може бути прийнятий судом, оскільки суперечить умовам заяви та тарифам. Шляхом проведення математичних розрахунків судом встановлено, що і порядок нарахування процентів змінився, внаслідок чого суттєво збільшилася відповідальність боржника. Про зміну порядку нарахування процентів підтвердив у своїх письмових поясненнях і представник позивача. Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про зміну порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, про проведення зміни його тарифного плану, зокрема, в чому полягали такі зміни, що призводило до збільшення його відповідальності, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості будь-які дії, які свідчили б про прийняття умов зміни порядку нарахуванняя відсоткової ставки ОСОБА_1 не вчиняла, а факт часткового погашення кредиту останньою не може свідчити про повне його визнання та згоду з усіма його складовими та загальним розміром.

Тому суд вважає, що заборгованість по несплачених процентах повинна вираховуватись виходячи з базової відсоткової ставки за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування слід проводити в тому порядку та на тих умовах, які застосовувалися з початку користування кредитною карткою, та на які погодився боржник.

Тому, розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року.

2013 рік :

10 місяць 3947 грн. - прострочене тіло кредиту*30( % ставка річна)/365 *30 (днів простроченного кредиту ) = 97,33грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом на кінець 10 місяця);

11 .2013: 3947 *30% ( % ставка) / 365 *60 ( днів простроченого кредиту) = 194,65 грн.

12.2013: 3947 - 2000 грн ( кошти поповнення кредитної картки) ( 3947-2000) =1947 грн. (поточне тіло кредиту)

2014 рік :

01.2014. 1947 грн. - (поточне тіло кредиту) *30 % ( % ставка) / 365 *30 ( днів простроченого кредиту) = 48,01 грн.

02.2014. 1947 грн. - (поточне тіло кредиту) * 30 % ( % ставка) / 365 *60 ( днів простроченого кредиту) = 96,01грн.

03.2014. 1947 грн. - (поточне тіло кредиту) 1000 ( кошти поповнення кредитної картки) = 947 грн.(поточне тіло кредиту)

04.2014. 947 грн. - (поточне тіло кредиту) +500 ( кошти зняті з кредитної картки) * 30 % ( % ставка) / 365 *30 ( днів простроченого кредиту) = 35,68 грн.

05.2014. 1447 - (поточне тіло кредиту)- 500 ( кошти поповнення кредитної карти) +1500 ( кошти зняті з кредитної картки)

06.2014. 2447,00 - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *30 ( днів простроченого кредиту) = 60,33

07.2014. 2447 - (поточне тіло кредиту)- 750 ( кошти поповнення кредитної карти) +100 ( кошти зняті з кредитної картки) = 3097 грн.(поточне тіло кредиту)

08.2014. 3097 - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *30 ( днів простроченого кредиту) = 76,36 грн.

09.2014. 3097 - (поточне тіло кредиту ) * 30 % ( % ставка) / 365 *60 ( днів простроченого кредиту) = 152,73 грн.

10.2014. 3097 (поточне тіло кредиту)- 800 ( кошти поповнення кредитної карти) = 2297 грн.

11.2014. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *30 ( днів простроченого кредиту) = 56,64 грн.

12.2014. 2297 - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *60 ( днів простроченого кредиту) = 113,28 грн.

2015 рік

01.2015. 2297 - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *90 ( днів простроченого кредиту) = 169,91 грн.

02.2015. 2097 - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *120 ( днів простроченого кредиту) = 226,55 грн.

03.2015. 2297 - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *150 ( днів простроченого кредиту) = 283,19 грн.

04. 2015. 2297 - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *180 ( днів простроченого кредиту) = 339,83 грн.

05. 2015. 2297 - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *210 ( днів простроченого кредиту) = 396,47 грн.

06. 2015. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *240 ( днів простроченого кредиту) = 453,11 грн.

07. 2015. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *270 ( днів простроченого кредиту) = 509,74 грн.

08. 2015. 2297 грн - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *300 ( днів простроченого кредиту) = 566,38 грн.

09. 2015. 2297 грн - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *330 ( днів простроченого кредиту) = 623,02 грн.

10. 2015. 2297 грн - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *360 ( днів простроченого кредиту) = 679,66 грн.

11. 2015. 2297 грн.- (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *390 ( днів простроченого кредиту) = 736,30 грн.

12. 2015. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *420 ( днів простроченого кредиту) = 792.94 грн.

2016 рік

01. 2016. 2297 грн. -(поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *450 ( днів простроченого кредиту) = 849,57 грн.

02.2016. 2297 грн. -(поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *480 ( днів простроченого кредиту) = 906,21 грн.

03.2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *510 ( днів простроченого кредиту) = 962,85 грн.

04.2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *540 ( днів простроченого кредиту) = 1019,49 грн.

05. 2015. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *570 ( днів простроченого кредиту) = 1076,13 грн.

06. 2016.2297 грн.(поточне тіло кредиту)* 30% ( % ставка) / 365 *600 ( днів простроченого кредиту) = 1132,77 грн.

07. 2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *630 ( днів простроченого кредиту) = 1189,41 грн.

08. 2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 * 660 (днів простроченого кредиту) = 1246,04 грн.

09. 2016. 2297 грн - (поточне тіло кредиту ) * 30 % ( % ставка) / 365 *690 ( днів простроченого кредиту) = 1302,68 грн.

10. 2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *720 ( днів простроченого кредиту) = 1359,32 грн.

11. 2016. 2297 грн - (поточне тіло кредиту) * 30 % ( % ставка) / 365 *750 ( днів простроченого кредиту) = 1415,96 грн.

12. 2016. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *780 ( днів простроченого кредиту) = 1472,60 грн.

2017 рік

01. 2017. 2297 -(поточне тіло кредиту) * 30 % ( % ставка) / 365 *810 ( днів простроченого кредиту) = 1529,24 грн.

02.2017. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту) * 30% (% ставка) / 365 *840 ( днів простроченого кредиту) = 1585,87 грн.

03.2017. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 *870 ( днів простроченого кредиту) = 1642,51 грн.

04.2017. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту )* 30 % ( % ставка) / 365 * 900 ( днів простроченого кредиту) = 1699,15 грн.

05. 2017. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту)* 30 % ( % ставка) / 365 *930 ( днів простроченого кредиту) = 1755.79 грн.

06. 2017. 2297 грн. - (поточне тіло кредиту) * 30 % ( % ставка) / 365 *960 ( днів простроченого кредиту) = 1812,43 грн.

Загальна сума нарахованих відсотків за період з 10.10.2013 р. по 01.07.2017 р. становить 28 853.73 грн.

Строк дії кредитної картки, якою користувалась відповідач, був встановлений до 04/2015. При цьому до 09.10.2014 року відповідач ОСОБА_1 вносила оплати в сумах, які зараховувалися на погашення тіла та відсотків за кредитом, що свідчить про переривання позовної давності. Тобто у даному випадку перебіг позовної давності перервався 09.10.2014 року та його обрахунок розпочався спочатку. В межах трирічного строку, а саме 07.06.2017 р., позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості. Відповідно позивачем не пропущено строк позовної давності, а заява відповідача про застосування такого строку задоволенню не підлягає.

Крім того, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3000,00 грн. нарахованих при подачі позову.

Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за кредитним договором не зазначив яку суму з нарахованих 3 000, 00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині дозволяє зробити висновок щодо відсутності підстав для стягнення зазначеної з суми.

Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 000, 00 грн. слід також відмовити.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення штрафу 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2977,80 грн. - штраф(процентна ставка), то вона не підлягає задоволенню і суд прийшов до такого висновку враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 30.04.2009 року станом на 05.06.2017 р. складає 31 150 гривень, яка складається з 2 297 гривень - заборгованості за тілом кредиту, 28 853.73 гривень - заборгованості за відсотками, 1192,33 гривень штрафу, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення, а в інших позовних вимогах слід відмовити.

На підставі ст.ст. 525, 526, 634, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 265, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" заборгованість в розмірі 31 150 гривень за кредитним договором б/н від 30.04.2009 р., яка складається з 2 297 гривень - заборгованості за тілом кредиту, 28 853.73 гривень заборгованості за відсотками.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_3