Постанова

Іменем України

27 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 628/1802/16-ц

провадження № 61-26079св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року у складі судді Волчек О. О. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у складі колегії суддів: Карімової Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 24 грудня 2015 року працівниками ПАТ «Харківгаз» в присутності власника/споживача ОСОБА_4 проводились роботи з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Під час проведення даних робіт, працівниками встановлено ознаки втручання в газорозподільну систему, шляхом несанкціонованого підключення до системи газопроводу, що створювало аварійну ситуацію, що унеможливлювало надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам сусідніх домоволодінь через небезпеку витоків газу та його вибуху.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_4 надати доступ представникам ПАТ «Харківгаз» до перевірки підвідного газопроводу за вказаною адресою, на місці були складені: акт про відмову у доступі до газоспоживаючих приладів б/н від 24 грудня 2015 року; акт про порушення № 8 від 24 грудня 2015 року; повідомлення про несанкціонований доступ у приміщення від 24 грудня

2015 року; акт огляду несанкціонованого газопроводу № б/н від 24 грудня

2015 року.

29 грудня 2015 року за вказані порушення несанкціонований споживач ОСОБА_4 була відключена від газової мережі в місті врізки, про що свідчить акт про відключення газоспоживаючих приладів б/н від 29 грудня 2015 року.

У вищевказане домоволодіння співробітники ПАТ «Харківгаз» за письмовим дозволом сина - власника будинку ОСОБА_5 змогли увійти тільки

05 січня 2016 року з метою обстеження останнього на предмет несанкціонованого газопроводу шляхом розкопки грунта.

При розкопці було виявлено несанкціановане підключення до газопроводу за допомогою терморезисторної муфти.

Власник домоволодіння походження терморезисторної муфти і стику пояснити не зміг.

21 січня 2016 року в приміщенні Куп'янського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку донарахувань або зміни режиму нарахування обсягів природного газу, де був зроблений висновок про необхідність вилучення терморезисторної муфти з підземного газопроводу для проведення експертизи.

28 січня 2016 року згідно акта обстеження та демонтажу ділянки підвідного газопроводу за адресою: АДРЕСА_1 вищевказана муфта була вилучена та відправлена до лабораторії зварювання ПАТ «Харківгаз» для експертного дослідження, на яке був запрошений абонент ОСОБА_4

На повторному засіданні комісії, яке відбулося 10 лютого 2016 року в приміщенні Куп'янського УЕГГ, проспект Леніна, 108, в присутності абонента ОСОБА_4, були оголошені такі висновки: за результатами обстеження демонтованої ділянки підвідного газопроводу встановлено, що після проведення монтажних робіт у 2008 році на підземній ділянці цокольного вводу проводилися роботи по зварюванню двох половин вводу у період з кінця 2014 року по початок 2016 року; зварювання виконано з грубим порушенням технології зварювання муфт з закладним елементом; вищезазначені порушення, недоліки та дефекти зварювання - унеможливлюють подальшу безаварійну експлуатацію підвідного газопроводу.

У зв'язку з виявленням несанкціонованого газопроводу ОСОБА_4 нараховані збитки на суму 45 482,03 грн, які відповідач сплатити відмовилась.

ПАТ «Харківгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь збитки в сумі 45 482,03 грн.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Харківгаз» збитки в сумі

45 482,03 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Харківгаз» судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю факта наявності несанкціонованого підключення газопроводу, що потягло за собою спричинення збитків на суму 45 482,03 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

29 червня 2017 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними аргументам, наведеним в апеляційній скарзі.

12 вересня 2017 року ПАТ «Харківгаз» через засоби поштового зв'язку подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 Відхилити, а рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

08 червня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у запереченні на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а аргументи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг ПАТ «Харківгаз» з газопостачання за договором від 24 квітня 2013 року № 72118.

24 грудня 2015 року працівниками ПАТ «Харківгаз» в присутності власника/споживача ОСОБА_4 проводились роботи з контрольного огляду лічильника та технічного обстеження підвідного газопроводу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, в ході яких встановлені ознаки втручання в газорозподільну систему, шляхом несанкціонованого підключення до системи газопроводу, що створювало аварійну ситуацію, що унеможливило надання житлово-комунальних послуг іншим споживачам сусідніх домоволодінь через небезпеку витоків газу та його вибуху.

29 грудня 2015 року за вказані порушення ОСОБА_4 була відключена від газової мережі в місті врізки, про що свідчить акт про відключення газоспоживаючих приладів б/н від 29 грудня 2015 року.

05 січня 2016 року при розкопці ґрунту з метою обстеження на предмет несанкціонованого газопроводу співробітниками ПАТ «Харківгаз» було виявлено терморезисторну муфту на довжині 2 метри 90 сантиметрів від різьбового з'єднання цокольного газового вводу. Згідно проектної документації № 521/06-08, а саме: аксонометричної схеми газової розводки та зварювальної схеми зварювальних стиків підземного газового вводу, дана терморезисторна муфта відсутня. В місці розкриття газопроводу ґрунт був м'який та не мерзлий. Пристроєм ендоскопом був виявлений стик на поліетиленовому газопроводі на довжині 2 метри 90 сантиметрів від різьбового з'єднання цокольного газового вводу.

Власник домоволодіння походження терморезисторної муфти і стику пояснити не зміг.

Згідно висновку комісії від 29 січня 2016 року, відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, затвердженого Постановою НКРЕ КП № 2494 від

30 вересня 2015 року щодо Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу у разі виявлення порушень споживачем природного газу абоненту ОСОБА_4 нараховано збитки відповідно до технічного звіту № 1 від 01 лютого 2016 року по результатам обстеження демонтованої ділянки підземного газопроводу; за наявність несанкціонованого відбору природного газу, за нормами споживання природного газу, які за період з 29 грудня 2013 року по 29 грудня 2015 року склали 5 584,78 куб.м на суму 45 482,03 грн.

Згідно частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до вказаного Кодексу оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов'язків, передбачених законодавством, зокрема: має право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВІТ та/або несанкціонованого газопроводу,

Пунктом 28 договору від 24 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_4, передбачений обов'язок споживача дотримуватись під час користування газом вимог Правил безпеки, Правил газопостачання, не підключати нові (додаткові)газові прилади і пристрої, не змінювати їх місце розташування, не втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем; забезпечувати доступ представників виконавця до внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів після пред'явлення відповідного службового посвідчення.

Пунктом 29 вказаного договору у правах виконавця передбачене припинення постачання газу у разі порушення споживачем Правил безпеки, що створює виникнення аварійної ситуації.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів встановили, що ОСОБА_4 порушила Правила надання населенню послуг з газопостачання шляхом несанкціонованого підключення до газорозподільної системи, чим завдала матеріальні збитки «ПАТ «Харківгаз», суди дійшли правильного висновку, що дії працівників щодо виявлення правопорушення, відключення будинку споживача від газопостачання, нарахування збитків були правомірними, а завдана матеріальна шкода в розмірі 45 482,03 грн підлягає відшкодуванню.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій, якими у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до оцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від

08 червня 2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішення відсутні.

За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року зупинено виконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховних Суд поновлює виконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 червня

2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 8 червня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська