Справа № 466/8512/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М. М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, треті особи - Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, -

в с т а н о в и в:

08 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про зобовязання відповідача ОСОБА_7 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,504га кадастровий номер :07:002:0104, яка належить позивачу на праві приватної власності, що знаходиться по вул. Акацієвій,21 у м. Львові, зобовязати відповідача демонтувати самочинно зведену прибудовану до її будинку веранду в частині, яка знаходиться на її земельній ділянці та стягнути з відповідача понесені витрати за проведення робіт з топозйомки у розмірі 1320,91 грн. судовий збір по справі у сумі 640,00грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 500,00грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі ухвали Львівської міської ради 10 сесії 5 скликання №2042 від 10.07.2008 року їй видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №485283 площею 0,504 га по вул.Акацієвій,21 в м. Львові. На підставі вказаного акту, у відповідності до вимог чинного законодавства, було проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,504 га . Відповідачка ОСОБА_7 є власником будинку №17а по вул. Акацієвій в м. Львові і користувачем земельної ділянки,яка є суміжною із земельною ділянкою позивачки. Відповідачка ОСОБА_7 не визнає право власності позивачки на земельну ділянку та будинок. Успадкований будинок потребував ремонту і позивачка мала намір його реконструювати з добудовою, виготовила проект реконструкції, але ОСОБА_7 чинила перешкоди у доступі до будинку та почала знищувати його, а вже після отримання позивачкою у приватну власність земельної ділянки, ОСОБА_7 будинок знищила та до земельної ділянки не допускає. Покликається, що відповідачка самовільно, протиправним шляхом здійснила прибудову веранди до свого будинку. Виконання вказаних будівельних робіт здійснено без проектної документації та самовільно зведена веранда частково займає земельну ділянку, яка належить на праві власності позивачки. Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2016 року відповідачку зобовязано не чинити перешкод позивачці у користуванні приватизованою земельною ділянкою та у відновленні суміжної межі. Рішення суду щодо відновлення межі не виконано в частині перетину суміжної межі самовільною прибудовою верандою до будинку відповідачки.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та в додаткових поясненнях наголосила, що ОСОБА_7 провела самовільне будівництво, забудувавши частково її суміжну земельну ділянку лише з метою позбавлення її можливості відновити суміжну межу. В результаті таких протиправних дій відповідачки, вона обмежена у можливості відновити межу та використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням, яка належить їй на праві приватної власності. Також позивачка вказує, що факт наявності частково на її земельній ділянці самочинно зведеної веранди підтверджується план-схемою земельної ділянки до акту про передачу і показу меж земельної ділянки в м. Львові по вул.Акацієвій,21, виготовленим в 2017 році та топографічним зніманням з нанесенням червоних ліній від 06.03.2018 року, які були виготовлені ДП «Західгеодезкартографія». Такий ж план-схема виготовлявся в 2016 році. Також державним виконавцем Шевченківського ВДВС складено акти, якими підтверджено неможливість повністю відновити межу через перетин суміжної межі прибудовою до будинку відповідачки. З часу набуття права власності на будинок та земельну ділянку відповідачкою подано ряд позовів до суду, якими вона просила визнати свідоцтво про право власності на будинок, рішення про надання земельної ділянки у приватну власність, державний акт на право власності на земельну ділянку, заповіту, недійсними. Також відповідачкою подавались позови про визнання реєстрації права власності недійсною, визнання за нею права власності на земельну ділянку, оскарження відмови Львівської міської ради про надання дозволу на виготовлення землевпорядної документації щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку разом із земельною ділянкою, яка позивачкою приватизована. У задоволенні всіх позовів ОСОБА_7 було відмовлено за безпідставністю і такі пройшли всі судові інстанції.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_7 подала до суду відзив, яким позов заперечила, але участі у слуханні справи в суді не брала. Вважає, що позов безпідставний, оскільки ОСОБА_1 підробила свідоцтво про право власності на будинок, що земельною ділянкою вона користувалась все життя і така протиправно надана у приватну власність позивачці, посилається на ту обставину, що ОСОБА_1 вже зверталась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а позовні вимоги за даним позовом є тотожні із позовними вимогами у справі за 2015 рік, рішення у якій постановлено Апеляційним судом Львівської області 22.08.2016 року.

Клопотання подане відповідачкою ОСОБА_7 про закриття провадження у справі, яке було підтримано її представником в судовому засіданні, з підстав, передбачених ч. 3 ст.255 ЦПК України, ухвалою суду від 01.08.2018 року залишено без задоволення.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позов заперечив з підстав, які наведені у відзиві відповідачки.

Представник третьої особи - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні зазначила, що у вирішенні справи покликається на розсуд суду.

Представник третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові проти позову не заперечила та пояснила, що ОСОБА_7 здійснено самочинну прибудову веранди до її будинку. ОСОБА_7 надавались приписи та виносилась постанова про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності. В 2018 році проведено позапланову перевірку та встановлено, що ОСОБА_7 не приведено обєкт самовільного будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства. Повторно припис про усунення порушень вимог законодавства та приведення обєкта до попереднього стану надано 17.07.2018 року.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2009 року позивачці ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,504 га по вул.Акацієвій,21 у м. Львові кадастровий номер земельної ділянки :07:002:0104 на підставі ухвали Львівської міської ради №2042 від 10.07.2008 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_1 у приватну власність, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 21). ОСОБА_1 стала власником будинку №21 по вул. Акацієвій в м. Львові згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004 року і для обслуговування цього будинку було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,504 га. Відповідачка є власником будинку №17а по вул. Акацієвій в м. Львові і є суміжним землекористувачем земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

На земельній ділянці по вул. Акацієвій,17а у м. Львові ОСОБА_7 проведено будівництво веранди до свого будинку, яка перетинає суміжну межу. ОСОБА_1 зверталась до Шевченківської районної адміністрації, Департаменту державної архітектурно-будівельного контролю у Львівській області з питанням вжиття заходів щодо самовільної прибудови ОСОБА_7,яка частиною знаходиться на її земельній ділянці. Факт самочинної будови було виявлено Шевченківською районною адміністрацією м. Львова у 2014 році (а. с. 95) і направлено повідомлення до Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області для вжиття заходів відносно ОСОБА_7 відповідно до закону. (а.с.93).

Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено перевірку державних вимог у сфері містобудування, про що складено акт від 08.04.2015 року, в якому засвідчено влаштування фундаменту, зведення стін та односкатного похилого даху без права на виконання будівельних робіт. 08.04.2015 року ОСОБА_7 надано припис №03/04-ш з вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо приведення обєкту самовільного будівництва до вимог чинного законодавства. За порушення вимог законодавства винесено постанову №1ш-/43 від 15.04.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено, що будівельні роботи ОСОБА_7 розпочато без права на виконання будівельних робіт та визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП , накладено адміністративне стягнення в розмірі 4250,00 грн. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 14.12.2016 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, якою встановлено, що за адресою: м. Львів, вул.Акацієва,17а візуальним оглядом встановлено, що до існуючого будинку №17а по вул. Акацієвій проведено добудову веранди, а саме збудовано фундамент, зведено стіни та дах, будівельні роботи не завершено. На час проведення перевірки ОСОБА_7 відсутня, що не дало можливості здійснити заходи архітектурно-будівельного контролю. Інспекцією державно-архітектурно-будівельного контролю у м. Львові проведено позапланову перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення про невиконання припису від 08.04.2015 року. 17.07.2018 року ОСОБА_7 видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з вимогою, з часу отримання припису, привести обєкт будівництва за адресою: м. Львів, вул. Акацієва, 17а до попереднього стану відповідно до правовстановлюючих документів.

До матеріалів справи позивачкою ОСОБА_1 долучено акт про передачу і показу меж земельної ділянки у м. Львові по вул.Акацієвій,21 разом з планом-схемою (а. с.18) з визначенням меж земельної ділянки позивачки згідно Державного акту на право власності на землю, виготовлений в 2017 році, та долучено топографічне знімання з нанесенням червоних ліній з визначенням меж земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку позивачки по вул. Акацієвій, 21 в м. Львові, виготовлений 06.03.2018 року. Такий план-схема земельної ділянки виготовлявся також у 2016 році (а. с. 126,127,128). Вказані документи виготовлені на замовлення ОСОБА_1 ДП «Західгеодезкартографія», якими встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,0025 га по точках 1,2,3,4 знаходиться під забудовою прибудови (веранди) будинку №17а по вул. Акацієвій та має розміри по довжині 7,65 м та по ширині 3,29 м.

До матеріалів справи долучено документи, які складались в процесі примусового виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 22.08.2016 року. Шевченківським відділом державної виконавчої служби у м. Львові складено 14.03.2017 року акт про зобовязання ОСОБА_7 не чинити перешкод у відновленні загорожі по межі відповідно до державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку серії ЯД №485283, що проходить між точками Б і В та про зобовязання не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою, зобовязавши ОСОБА_7 забрати із земельної ділянки ОСОБА_1 належні їй автомобіль, будівельні матеріали, блоки, цеглу, клітки для утримання кролів та птахів, від підписання якого вона відмовилась (а. с.14). Також складено акти 12.12.2016 року, 10.04.2017 року, 11.05.2017 року, 26.06.2017 року про те, що ОСОБА_7 чинить перешкоди у доступі до земельної ділянки ОСОБА_1 та що стягувачем встановлено стовпці для огорожі не в повному обсязі, оскільки на земельній ділянці знаходиться прибудова до будинку №17а ( а. 10-13).

До матеріалів справи долучено фотографії земельної ділянки позивачки, проведеної прибудови до будинку ОСОБА_7, з яких видно часткове відновлення межі, встановлені стовпці та перетин межі між земельними ділянками здійсненою прибудовою (а. с. 107-112).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України необхідною умовою для задоволення позову є наявність факту порушення або оспорювання прав та інтересів позивача у справі, на захист яких і спрямовано звернення з позовом до суду. Позивачка ОСОБА_1 подала позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,504 га по вул.Акацієвій,21 у м. Львові, приведенням її у первинний стан шляхом знесення проведеної ОСОБА_7 прибудови (веранди) до будинку №17а по вул. Акацієвій в м. Львові.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності вимагаючи усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач створює перешкоди у здійсненні користування або розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом державної влади або органу місцевого самоврядування може хвалити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення перебудови є неможливим або особа, яка провела будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво. Відповідно до п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. У випадку порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають і такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване майно.

Відповідно до ч.1 п.3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року визначені основні критерії, згідно яких необхідно оцінювати дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, що стосуються втручання в майнові права особи, зокрема, чи мало місце втручання у майно в розумінні Конвенції, чи було втручання законним в контексті положень національного законодавства. У справі «Megadat/com. S.r.t. проти Молдови» ЄСПЛ наголосив, що здійснюючи свої визначені законом повноваження щодо контролю за майном, якими органи державної влади наділені відповідно до абзацу 2 Статті 1 Протоколу, вони повинні діяти своєчасно, у належний спосіб та послідовно, аби не допустити порушення законних прав та інтересів власника.

ОСОБА_8 з часу виявлення самочинного будівництва в 2014 року доступу до земельної ділянки як позивачки, так і своєї не надає. ОСОБА_7 було видано припис 08.04.2015 року, який нею не був виконаний. За невиконання припису на ОСОБА_7 було накладено адміністративне стягнення. В 2016 році було проведено позапланову перевірку Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, але ОСОБА_7 не надала доступу до земельної ділянки і було складено акт огляду візуально про наявність прибудови веранди до її будинку. Матеріалами справи підтверджено, що належним власником земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0104 є ОСОБА_1 Обставина знаходження незаконно прибудованої веранди до будинку №17 а по вул. Акацієвій у м. Львові, який належить ОСОБА_7, в площі 0,0025 га довжиною 7,65 метра та шириною 3,29 метра на земельній ділянці ОСОБА_1 підтверджена складеними актами та планами-схемами земельної ділянки, які виготовлені в 2017 році та 06.03.2018 року ДП «Західгеодезкартографія». За приписом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові ОСОБА_7 має привести обєкт будівництва за адресою: м. Львів, вул.Акацієва,17а до попереднього стану, відповідно до правовстановлюючих документів. Судом оглянуто долучені позивачкою фотографії земельної ділянки, з яких видно суміжну межу, встановлені стовпці на відновлення цієї межі та здійснену прибудову до будинку відповідачки, яка перетинає цю суміжну межу. Докази на спростування вказано в матеріалах справи відсутні.

Суд не бере до уваги доводів відповідачки та її представника про право її на користування спірною земельною ділянкою та відсутність такого права позивачки. Зокрема, до матеріалів справи долучено рішення судів, які виносились за позовами відповідачки, предметом розгляду яких були саме вимоги відповідачки про визнання правовстановлюючих документів ОСОБА_1 недійсними, оскільки є підробленими, визнання заповіту недійсним, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1, яка знаходиться в м. Львові по вул.Акацієвій,21. В позовах було відмовлено за їх безпідставністю. Всі аргументи щодо заперечення позову у відзиві, а також підтримані представником відповідачки у судовому засіданні, наводились відповідачкою в поданих нею позовах та повністю спростовані, про що прийнято рішення судів, які набрали законної сили. Зі сторони відповідачки має місце втручання в майнові права ОСОБА_1, в результаті чого вона позбавлена своєї власності та непослідовність в діях представників влади щодо захисту майнових прав ОСОБА_1

Отже, враховуючи, що судом на підставі належних доказів, поданих у справі, встановлено, що ОСОБА_7 земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0025 га зайняла самовільно та самочинно збудувала на ній веранду до свого будинку №17а по вул. Акацієвій в м. Львові без належного на те дозволу і належно затвердженого проекту, суд дійшов висновку, що предявлений до ОСОБА_7 позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання демонтувати самочинно зведену прибудову до її будинку в частині, яка знаходиться на земельній ділянці позивачки та в 1 метрі від суміжної межі підлягає до задоволення.

У звязку із задоволенням позовних вимог судові витрати, відповідно до ст. ст.137,140,141,142 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 15-16,376 ЦК України, п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України», ст. ст. 4, 12, 13, 81, 137, 140-142, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати ОСОБА_7, (ідентифікаційний номер відсутній), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не чинити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться у м. Львові по вул.Акацієвій,21 і належить їй на праві приватної власності та демонтувати самочинно зведену прибудовану веранду до будинку №17а по вул. Акацієвій у м. Львові в частині, яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_1 площею 0,0025 га довжиною 7,65 метра та шириною 3,29 метра, а також в розмірі 1 метра від межі земельної ділянки ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_7, (ідентифікаційний номер відсутній), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 понесені судові витрати у розмірі 1320 грн.91 коп. (одна тисяча триста двадцять гривень девяносто одну кіпійку) за проведення робіт з топозйомки, судовий збір по справі у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень), за надання правової допомоги у розмірі 500,00 грн. (пятсот гривень), всього 2460,91 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят гривень девяносто одну кіпійку).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області безпосередньо шляхом подання в тридцятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 06 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_9