Справа № 266/4102/18
Провадження № 2-о/266/316/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря Петрухіної Т.Л., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Маріупольська міська рада,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2012 року до 28 травня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначила, що мала сестру ОСОБА_4, яка була одружена з ОСОБА_3. У 2011 році сестра померла. Через втрату дружини стан здоров'я її чоловіка поступово став погіршуватись. Він хворів на атеросклеротичний кардіосклероз, але категорично відмовлявся лікуватись. У зв'язку з загостренням хвороби він став загублюватись, забувати деякі буденні речі, тому вона змушена була у 2012 році перебратись до нього та допомагати йому у ведені домашнього господарства. Оскільки їй було важко постійно їздити до нього та залишившись наодинці ОСОБА_3 міг вийти з дому та загубитись, вона з 2012 року поступово переїхала жити за його адресою: АДРЕСА_1. За належним їй будинком за адресою АДРЕСА_2 вона просила доглядати сусідів. Фактично з 2012 року вона проживала спільно з ОСОБА_3, як родич, однією сім'єю, оскільки вони вели спільний побут, домашнє господарство, догляд за будинком та домашніми тваринами, мали спільний сімейний бюджет, спільно несли витрати на утримання домашнього господарства, вона купувала продукти, предмети гігієни, ліки, готувала їжу їм та домашнім тваринам. Таким чином вони прожили з ОСОБА_3 більше п'яти років до самої його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Оскільки у її сестри з ОСОБА_3 дітей не було, інших родичів в ОСОБА_3 не залишилось, заповіту він не залишив, тому, вважає, що вона маю право спадкувати за ОСОБА_3 в четверту чергу спадкоємців за законом, як особа, що проживала з ним однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Для реалізації такого права на спадкування необхідне встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкрита спадщини. Іншим чином встановити цей факт неможливо, нотаріус не має повноважень на безспірне встановлення такого факту. Спору про право не існує, оскільки не має будь-яких інших спадкоємців, встановлення факту дозволить реалізувати її право на подання заяви про прийняття спадщини та не може створити перешкод для прийнята спадщини іншими спадкоємцями, якби вони були.

Представник заінтересованої Маріупольської міська рада до суду не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, відзив не подав.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, заявник надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Вказала, що ОСОБА_3 був чоловіком її померлої сестри ОСОБА_5 Після смерті сестри у 2011 р. її ОСОБА_3 дуже сумував, погано усвідомлював, що відбувається навколо. Дітей у її сестри та ОСОБА_3 не було, родичів також не було. З 2012 року вона стала постійно проживати разом із ОСОБА_3 у його будинку та допомагати йому у веденні домашнього господарства. Всі роки за її житлом доглядали сусіди. Вона постійно доглядала за ОСОБА_3, як член його сім'ї, практично виконувала обов'язки дружини. Він називав її по імені ОСОБА_1. Вона готувала їжу, доглядала за ним, купувала ліки, сплачувала комунальні послуги, займалася оформленням субсидії. В будинку ОСОБА_3 вона займала окрему кімнату. Будь-яких довіреностей на її ім'я ОСОБА_6 не видавав, оскільки вважав себе господарем, пенсію отримував самостійно, яку в більшому витрачав на утримання котів яких було 18 та на собак. Вона свою пенсію витрачала на продукти харчування для себе та ОСОБА_6 та на оплату комунальних послу. За свої кошти поховала його після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 В подальшому заявник та представник заявника надали письмові заяви про закінчення розгляду справи за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснила, що мешкає за адресом АДРЕСА_3 та є сусідкою ОСОБА_1. Вона давно знайома з останньою та ОСОБА_3 який був чоловіком померлої сестри ОСОБА_1 яку вона також знала. Після смерті сестри ОСОБА_1 підтримувала ОСОБА_3 оскільки інших родичів та дітей у нього не було. З березня 2011 р. ОСОБА_1 стала залишати їй ключі від свого будинку для того щоб у її відсутність вона доглядала за житлом. ОСОБА_1 стала приблизно з літа 2011 року проживати разом із ОСОБА_3 постійно в його будинку, вона разом із ним ходила по всіх справам, їздила разом із ним на цвинтар. Іноді вони приїжджали до будинку ОСОБА_1 в цей момент вона спілкувалася із ОСОБА_6, в розмові він називав ОСОБА_1 Талочкою. У них була гарні стосунки, вона сприймала їх як сім'ю, оскільки вони проживали разом, вели спільно господарство та ОСОБА_6 добре відносився до ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідкою, ОСОБА_3 був чоловіком померлої сестри ОСОБА_8. В 2011 р. після смерті дружини ОСОБА_6 впав у депресію, він міг спутати кабінети, не міг самостійно сплатити комунальні послуги та інше. ОСОБА_1 доглядала за ним, а приблизно з 2012 р. стала постійно проживати з ним. В той час коли вони стали мешкати разом за місцем мешкання ОСОБА_6 за будинком ОСОБА_1 доглядала вона, сусідка ОСОБА_7 та інші сусіди. Дітей у ОСОБА_6 не було, інших родичів вона також ніколи не бачила, він сам родом з Західної України. ОСОБА_1 робила все по дому, сплачувала рахунки за комунальні послуги, доглядала за ОСОБА_6, викликала для нього лікаря, ходила по різним інстанціям в тому числі з питання оформлення субсидії. Також вона поклала його у лікарню, а потім після смерті поховала його. Коли вона разом із ОСОБА_6 приходили до будинку ОСОБА_1 вона спілкувалася з ОСОБА_6, який звертався до ОСОБА_1 за її ім'ям ОСОБА_1. Як він точно сприймав ОСОБА_8 їй не відомо, але вона сприймала їх як сім'ю.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява про встановлення факту проживання однією сім'єю підлягає задоволенню з огляду про таке.

Зі свідоцтва про народження заявника НОМЕР_1 виданого повторно вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі батьки зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с. 6).

Зі свідоцтва про народження заявника НОМЕР_2 виданого повторно вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, в графі батьки зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 29.12.1976 р., актовий запис 4710 ( а.с. 8)

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дружина ОСОБА_3 є рідними сестрами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Приморським районним у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області серія НОМЕР_4, актовий запис №520 ( а.с. 11).

З свідоцтва про поховання ОСОБА_3, договору - замовлення на організацію та проведення поховання, квитанцій вбачається, що заявником ОСОБА_1 було організовано та оплачено послуги з поховання ОСОБА_3 ( а.с. 20-22а).

За життя ОСОБА_3 мав пільги встановлені ст. 6-4 ЗУ «Про жертви нацистських переслідувань» та з 18.09.02 р. був пенсіонером за віком ( а.с. 17).

З квитанцій про оплату комунальних послуг наданих заявником вбачається, що вона після смерті ОСОБА_3 продовжує сплачувати рахунки за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 52- 60).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України.

З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 10.12.2018 р. №03-12-12316 вбачається що у будинку 35а з 29.05.1978 р. по 07.07.2018 р. було зареєстровано ОСОБА_3, знято з реєстрації у зв'язку зі смертю, інших осіб на його день смерті не зареєстровано ( а.с. 74).

Згідно відповіді Другої маріупольської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася, з чого суд зробив висновок про відсутність інших спадкоємців на спадщину після його смерті.

Допитані свідки по справі повністю підтвердили обставини, на які посилається заявник, а саме, що вона фактично проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю. Так, свідок ОСОБА_7 у судовому засідання показала, що вони є сусідами з заявником. За життя ОСОБА_3 вона була знайома з ним, померлий був одиноким чоловіком після смерті дружини, мешкав сам, тому запропонував ОСОБА_1 яка була єдиною рідною людиною проживати разом з ним однією сім'єю після смерті його дружини. Заявник приблизно з літа 2011 р. по день смерті ОСОБА_3 проживала з ним однією сім'єю, вела господарство, доглядала його, він сприймав ОСОБА_1 за дружину. Заявник поховала ОСОБА_3 за свої кошти. Свідок ОСОБА_9 надали суду аналогічні пояснення.

Крім пояснень свідків, факт проживання заявника з ОСОБА_3 однією сім'єю підтверджується актом виданим КСН «Селище Моряків» №6/676 від 15.06.2018 р. з якого вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресом АДРЕСА_2 проте фактично мешкала за адресом АДРЕСА_1 сумісно з ОСОБА_3 з 2012 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ( а.с. 61).

Статтею 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Суд вважає, що встановлення факту проживання однією сім'єю породжує для заявника юридичні наслідки, від нього залежить можливість реалізації ОСОБА_1 спадкових прав.

Таким чином, дослідженими доказами підлягає встановленню факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, ч. 3 ст. 1264 ЦК України, ст. 315, ст. 263 -265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, не менш п'яти років до часу відкриття спадщини однією сім'єю з 2012 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шишилін О. Г.