Справа № 206/6431/18
Провадження № 2/206/1627/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Мороза К.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач та третя особа є його батьками. На сьогоднішній день позивач навчається на третьому курсі денної форми навчання у Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій. У звязку із навчанням можливість працювати у позивача відсутня, доходів не отримує, а тому він потребує матеріальної допомоги від батьків. В звязку із чим, останній просив стягнути на його користь з відповідача аліменти, на час його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення навчання.

Позивач надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач, також, просив провести судовий розгляд без його участі про що надав відповідну заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа, повідомлена про дату та час судового засідання, не з'явилась у судове засідання не зявилась.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

06.12.2018 у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

21.12.2018 від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

21.12.2018 складено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.11.2000 народився ОСОБА_1, батьком якого у відповідному свідоцтві зазначено відповідача ОСОБА_2, а матірю третю особу ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим 21.12.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (а.с. 32).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.10.2016 шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.06.2000 у Виконавчому комітеті Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 5було розірвано. При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 залишено без змін. Рішення набрало законної сили 24.10.2016 (а.с. 33).

13.10.2016 рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2016 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 24.10.2016 (а.с. 34).

Згідно довідки Дніпровського державного технікуму № 122 від 20.11.2018 ОСОБА_1 дійсно є студентом денного відділення Дніпровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій (І рівня акредитації). Наказ про зарахування від 02.08.2016 № 95-У, термін закінчення навчального закладу 30.06.2020 (а.с. 11).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Дані правовідносини регулюються СК України, ЦПК України. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснено, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, судом приймається заява відповідача про визнання позову, оскільки як встановлено судом відповідач будучи батьком позивача, який є повнолітнім та продовжує навчання, у звязку із чим потребує матеріальної підтримки, має можливість надавати таку допомогу.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням ст. 199 СК України, якою передбачено, що батьки, у разі можливості, зобов'язані утримувати повнолітніх сина чи доньку, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191, 199 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Товстого, буд. 94, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, гуртожиток, РНОКПП НОМЕР_2)аліменти на його утримання на час навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнення здійснювати з 23.11.2018 до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до 29.06.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.12.2018.

Головуючий суддя: К.С. Маштак