Ухвала

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 203/6164/15-ц

провадження № 61-18175св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2016 року у складі судді Казака С. Ю. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Лаченкової О. В., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», зараз акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 11 вересня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 6 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення взятих на себе зобов'язань позичальник умови договору не виконував, допустив утворення заборгованості, яка станом на 31 серпня 2015 року становить 22 109,25 грн та складається із заборгованості за кредитом в сумі 6 599,77 грн, заборгованості із сплати процентів за користування кредитом в сумі 12 507,64 грн, заборгованості із сплати комісії за користування кредитом у сумі 1 472,83 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн, штрафу (процента складова) в сумі 1 029,01 грн, яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження відкриття карткового рахунку, номеру кредитної картки, розміру кредитного ліміту, видачі кредитної картки.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2016 року залишено без змін.

Погоджуючись з рішенням районного суду, апеляційний суд зазначив, що Умови та Правила надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору не містять підпису відповідача, а тому відповідач не був ознайомлений з їх змістом.

У травні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну каргу в якій просить скасувати рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що між банком та відповідачем відповідно до положень статті 634 ЦК України було укладено договір приєднання, моментом укладення якого є одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Підписавши заяву, відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, посилався на те, що відповідачем не підписано Умови та Правила надання банківських послуг, які надано позивачем на підтвердження укладання кредитного договору між сторонами, а тому вони не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору.

Разом з тим, у постанові Верховного суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14 зазначено, що Умови надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) існували при укладенні договору й у заяві позичальника, яку він власноручно підписав, зазначено, що він ознайомлений з такими Умовами та згодний з ними. Також Верховний Суд України вказав, що Умови є складовою кредитного договору, так як разом із заявою позичальника та Тарифами банку визначають умови кредитного договору.

Ухвалою Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано справу № 754/13763/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оцінка Обєднаної палати Касаційного цивільного суду: у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Таким чином, оскільки наведений вище правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, тому колегія суддів Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 754/13763/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 203/6164/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 203/6164/15-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило