Ухвала

Іменем України

29 грудня 2018 року

місто Київ

справа № 1512/14097/2012

провадження № 61-49002ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року у складі судді Кравця Ю. І. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк») подало заяву, в якій просило суд визнати поважною причину пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів у справі, які видані Київським районним судом м. Одеси відносно стягнення заборгованості з ОСОБА_4 за кредитним договором та поновлення строку на пред'явлення до примусового виконання та видачу виконавчих листів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2017 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

ОСОБА_4, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційної скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01 жовтня 2018 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, далі - ЦПК України 2004 року), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Згідно з пунктом 13 розділу 13 Перехідних положень діючої редакції ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України)судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакції Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскаржувану ухвалу постановлено 09 листопада 2017 року. 21 серпня 2018 року заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Апеляційна скарга містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовувалося тим, що оскаржувану ухвалу постановлено без участі ОСОБА_4 та його представника, копію ухвали їм направлено не було, про наявність ухвали ОСОБА_4 стяло відомо після ознайомлення з матеріалами справи 06 серпня 2018 року, на підтвердження чого посилається на відповідні відмітки на заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи отримання оскаржуваної ухвали 06 серпня 2018 року, строк подання апеляційної скарги, встановлений статтею 294 ЦПК України 2004 року до 13 серпня 2018 року, тоді як з апеляційною скаргою заявник звернувся 21 серпня 2018 року.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважав неповажною причину пропуску ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження з підстав отримання оскаржуваної ухвали 06 серпня 2018 року. Інших підстав поважності пропуску строку клопотання апелянта не містило, у зв'язку із чим встановлено строк в десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2017 року про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа та видачу його дубліката відмовлено.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги обґрунтовувалась тим, що копію ухвали апеляційного суду про залишення без руху заявником отримано 25 жовтня 2018 року. На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 05 листопада 2018 року ОСОБА_4 надав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу апеляційної скарги, у якій представник ОСОБА_4 підтвердила, що строк, передбачений для апеляційного оскарження ухвали суду спливав 13 серпня 2018 року, однак зазначала, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 з 12 серпня 2018 року до 20 серпня 2018 року перебувала у відрядженні і не могла вчасно подати апеляційну скаргу, що судом апеляційної інстанції було визнано неповажною причиною пропуску процесуального строку на подачу апеляційної скарги.

Однак, враховуючи відбуття представника апелянта у відрядження у передостанній день строку на подання апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що у представника заявника було достатньо часу на подання апеляційної скарги, а тому зазначена підстава не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку на подачу апеляційної скарги.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням норм процесуального права, а саме, що відбуття у відрядження у передостанній день процесуального строку є поважною причиною для поновлення такого строку.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту ухвали Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд зробив висновок, що відбуття представника апелянта у відрядження у передостанній день строку на подання апеляційної скарги не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку на подачу апеляційної скарги, оскільки у представника апелянта було достатньо часу на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог 356 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у зв'язку з тим, що зазначені представником ОСОБА_4 підстави для поновлення строку визнані судом неповажними, інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик