Ухвала

22 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 462/2680/18

провадження № 61-48766ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь 30 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 10 лютого 2017 року він звернувся у Залізничний відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області) із заявою про вчинення кримінального правопорушення проти нього працівниками поштового відділення «Укрпошта» № 79052 за частиною першою статті 146 КК України. Однак, відомості про вчинене кримінальне правопорушення не були внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - ЄРДР) протягом 24 годин відповідно до вимог частин першої та четвертої статті 214 КПК України, у зв'язку з чим позивач був змушений звертатися із скаргами до суду щодо бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій посадових осіб Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року у справі № 462/792/17 його скаргу задоволено, зобов'язано службову особу Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області внести відомості у ЄРДР, які містяться у заяві ОСОБА_1 від 10 лютого 2017 року. Старшим слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Сеньківим Н. Т. велося досудове розслідування, внесене до ЄРДР під № 0000940 від 09 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України. Понад рік тривала повна бездіяльність у даному кримінальному провадженні старшого слідчого Сеньківа Н. Т., який умисно відмовляв позивачу у залученні до кримінального провадження як потерпілого, що двічі скасовувалось рішенням суду, і є порушенням частини другої статті 55 КПК України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року у справі № 462/2217/17, скаргу позивача задоволено, скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Сеньківа Н. Т. від 30 березня 2017 року про закриття кримінального провадження від 09 березня 2017 року № 0000940 внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого статтею 356 КК України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2017 року у справі № 462/2217/17 скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Сеньківа Н. Т. від 16 червня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 11 червня 2017 року про визнання потерпілим. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 серпня 2017 року у справі № 462/2217/17, його скаргу задоволено, скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Сеньківа Н. Т. від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження від 09 березня 2017 року № 0000940 та поновлено досудове розслідування. 28 грудня 2017 року Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/2217/17 його дві скарги об'єднано в одне провадження та постановлено ухвалу, якою його скаргу задоволено, скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Сеньківа Н. Т. від 29 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження від 09 березня 2017 року № 0000940, поновлено досудове розслідування та скасовано постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Сеньківа Н. Т. від 29 листопада 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 23 листопада 2017 року про визнання потерпілим. Позивач вказував, що старший слідчий Сеньків Н. Т. умисно відмовляє йому у залученні до кримінального провадження як потерпілого, чим грубо порушує його процесуальні права, передбачені статті 56 КПК України, незаконно закриває кримінальне провадження, ніби то за відсутністю складу злочину, проводить неповне, одностороннє, необ'єктивне досудове розслідування на користь головних підозрюваних - працівників поштового відділення «Укрпошта» № 79052. Також позивач стверджує, що діями старшого слідчого Сеньківа Н. Т. йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушеннях режиму сну, що негативно вплинуло на звичний ритм його життя. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 30 000,00 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн. У решті вимог позову відмовлено.

15 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги його позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України та Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак