08.08.2018 227/2426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Головуючий суддя - Левченко А.М.

за участю секретаря судового засідання - Коверченкової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року, позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що є власником квартири розташованої за адресою: мкрн. Молодіжний 15/87, м. Добропілля. У будинку також зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є колишньою дружиною позивача, а також малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні з листопада 2015 року, добровільно з реєстрації не знімається, участі в утриманні житла та в сплаті комунальних послуг не приймає, у звязку з тим, що у квартирі зареєстровано відповідача, позивач змушений сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі осіб, що негативно впливає на його матеріальне становище.

Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить не стягувати з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80грн.

Відповідач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнає у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно копії договору купівлі продажу квартири від 30.03.2000 року розташованої за адресою: мкрн. Молодіжний 15/87, м. Добропілля, вищезазначене житлове приміщення належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

За вищезазначеною адресою також зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Добропільської міської ради Донецької області № 17/2797 від 07.06.2018 року та копією витягу з домової книги.

Із долученого до матеріалів справи акту обстеження комісії № 198 від 13.06.2018 року, затвердженого керівником ТОВ «Добропільське експлуатаційне підприємство № 2» вбачається, що відповідач разом із донькою не мешкає за адресою: мкрн. Молодіжний 15/87, м. Добропілля з листопада 2015 року.

До матеріалів справи долучено копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 вересня 2017 року відповідно до якої шлюб між ОСОБА_1, 20.04.1978р.н.та ОСОБА_2, 16.10.1984р.н., зареєстрований 11.01.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 4 розірвано.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач позовну заяву визнала в повному обсязі, звернувшись до суду із заявою, при цьому судом, з урахуванням доказів. враховуючи недоведеність поважності причин відсутності за місцем реєстрації відповідача, вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 322, 815 Цивільного кодексу України,ст.ст. 10, 12, 13, 28, 81, 82, 89, 141, 200, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, місце реєстрації: мкрн. Молодіжний 15/87, м. Добропілля, паспорт серії ВА 118312 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області, 13 червня 1995 року, РНОКПП НОМЕР_2;

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: мкрн. Молодіжний, 15/87, м. Добропілля, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 08.08.2018 року.

Суддя А.М. Левченко

08.08.2018