РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 Провадження №2-о/425/168/18

Справа № 425/2028/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутністю учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із зазначено заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що

21.06.2012 року померла його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала разом з ним в будинку за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Сонячна (Комінтерна), 101, та після її смерті відкрилася спадщина на зазначений будинок. На час смерті ОСОБА_2 заявник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

с. Мілуватка, вул. Леніна, 61, однак вважав, що оскільки він проживав разом з дружиною на час її смерті, то прийняв спадщину. 19.10.2017 року заявник звернувся до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено, оскільки він не надав документів, які б підтверджували факт прийняття ним спадщини після смерті його дружини.

У звязку з необхідність оформити спадкові права на майно, заявник, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд встановити факт його постійного проживання однією сімєю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 у будинку 101 по вул. Сонячна (Комінтерна) в

м. Рубіжному Луганської області в період з 11 жовтня 2009 року та до часу відкриття спадщини 21 червня 2012 року.

Заявник в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 24.07.2003 року за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Мілуватка, вул. Леніна, 61, що підтверджується копією паспорту (а.с. 46-47).

З 26.12.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.04.2004 року, відповідний запис № 487, серія І ЕД № 148808 (а.с.5, 44).

Будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Сонячна (Комінтерна), 101 на праві приватної власності належить ОСОБА_2, що підтверджується договором обміну від 07.10.2009 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1049, витягом з Державного реєстру правочинів від 07.10.2009 року № 7805442 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.11.2009 року № 24621780 (а.с.7-8, 9, 10).

Згідно довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 18.09.2017 року № 50140, у вказаному вище будинку в період з 13.10.2009 року по 29.06.2012 року була зареєстрована лише ОСОБА_2, яку 29.06.2009 року знято з реєстрації у звязку з її смертю, яка настала 21.06.2012 року (а.с.44-зворот).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 28.11.2013 року, актовий запис № 462, ОСОБА_2 померла 21.06.2012 року, у звязку з чим її чоловік ОСОБА_1 19.10.2017 року звернувся до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2017 року за № 415/02-31 було відмовлено, оскільки заявник спадщину, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, не прийняв, на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав, а також відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.10.2017 року № 49517132 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53456038 від 26.09.2018 року, заведена спадкова справа № 61404594 (а.с.6, 16, 40, 41, 42, 43, 43- зворот).

Актом від 27.11.2018 року про встановлення фактичного місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Комінтерна), 101 встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за вказаною адресою проживає з 11 жовтня 2009 року по теперішній час (а.с.59).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року

№ 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі

№ 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3

ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини після смерті його дружини.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засіданні доведений факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Сонянчна, 101, починаючи з 11 жовтня 2009 року та до часу відкриття спадщини 21 червня 2012 року, суд прийшов до висновку, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1

(ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, за адресою: Луганська область. м. Рубіжне, вул. Сонянчна, 101, починаючи з 11 жовтня 2009 року та до часу відкриття спадщини 21 червня 2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Є.О. Романовський