№566/1796/18
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

29 грудня 2018 року смт. Млинів, Рівненська області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі Антонович М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

28 грудня 2018 року до Млинівського районного суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав, що з 1990 року він проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, яка померла 25 червня 2018 року. На даний момент ним готуються матеріали для подання позовної заяви до Млинівського районного суду Рівненської області про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та про встановлення факту проживання однією сімєю. Враховуючи, що до моменту розгляду справи по суті про визнання права власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, може бути видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом чи законом, то є необхідність заборонити приватному нотаріусу вчиняти певні дії.

Просить заборонити приватному нотаріусу Млинівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 видавати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Брищі по вул.Правда, 28, Млинівського району Рівненської області.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав: у відповідності до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

У п.п. 2 та 4 ч.1ст.150 ЦПК Українизазначено, що позов забезпечується:

-забороною вчиняти певні дії;

-забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

ОСОБА_1, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, вказує на те, що він являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, так як він спільно проживав з нею однією сімєю понад 5 років, а спадкоємцем за заповітом являється ОСОБА_4. Водночас, до заяви про забезпечення позову не додано доказів, які б свідчили, що спадкодавцем ОСОБА_2 було складено заповіт та визначено спадкоємцем ОСОБА_4

Крім цього, згідно довідки №825 від 13 вересня 2018 року виданої Млинівською селищною радою Рівненської області, ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, склад сімї її був наступний: ОСОБА_1 співмешканець. Заявник ОСОБА_1 не надав будь-яких підтверджуючих даних протягом якого часу проживав спільно з померлою ОСОБА_4 та чи був зареєстрований в спірному будинку за адресою с.Брищі, вул.Правди,28, а також до заяви про забезпечення позову не долучено доказів того, хто саме звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 і чи дійсно ОСОБА_2 був складений заповіт на все майно, де спадкоємцем було визначено ОСОБА_4

В заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного заявником заходу забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

Крім того, в заяві про забезпечення позову не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 має реальний намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом на житловий будинок №28 по вул.Правди в с.Брищі, відсутні обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи те, що захід забезпечення позову, який пропонує застосувати заявник, фактично може позбавити на певний час іншого спадкоємця скористатись своїм правом на оформлення спадкових прав, а заявником не додано необхідних доказів того, що він дійсно являється належним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, суддя вважає, що слід відмовити в забезпеченні позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура