Справа № 148/536/17
Провадження №2/148/189/18
У Х В А Л А
09 серпня 2018 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
В складі: головуючого судді Ковганич С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договорами позики на предмет іпотеки,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договорами позики на предмет іпотеки.
Розгляд справи призначався до слухання неодноразово, зокрема, на: 16.03.2018, 02.05.2018, 05.07.2018, 09.08.2018.
Судові засідання призначені на 16.03.2018, 02.05.2018, 05.07.2018, 09.08.2018 за заявами позивача відкладалися постійно із сімейними обставинами, хоча дата розгляду наступного судового засідання по даній справі призначалась заздалегідь, позивач своєчасно та належним чином був повідомлений про місце, день і час розгляду справи, про що свідчать, повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик до суду (а.с. 104, 120) та довідки про доставку SMS позивачу (а.с.110, 116, , а також не подав суду заяви про розгляд справи в його відсутність.
Враховуючи наведене, беручи до уваги, що справу розглянути у відсутність позивача неможливо, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.
Окрім цього, суд вважає, що неодноразова неявка позивача в судові засідання свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, що є підставою для залишення його позову без розгляду.
Відповідно до положень ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд вважає, що позивач вчиняє дії (неодноразова неявка в судові засідання), які вказують на затягування розгляду справи. Такі дії суд вважає недобросовісними, такими, що суперечать завданню цивільного судочинства, направлені на затягування розгляду справи та розцінюються судом як зловживання останім процесуальними правами.
Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.
При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.2 ст.210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а учасники справи при цьому в судове засідання не з'являються і не використовують передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.
При цьому, діюче цивільне процесуальне законодавство не пов'язує обов'язок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Таким чином неявки в судові засідання сторін, яким було відомо про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.
Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 3 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.
На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення за договорами позики на предмет іпотеки залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: