Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 175/5700/14-ц

провадження № 61-45540 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року в складі судді Каратаєвої Л. О. про відмову у відкритті апеляційного провадження,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на нерухоме майно та стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_46 519 450 грн заборгованості за договором позики від 15 жовтня 2013 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

12 січня 2017 року ОСОБА_6 з пропуском строку на апеляційне оскарження подала до суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Питання про відкриття апеляційного провадження в справі за даною апеляційною скаргою вирішувалося судом неодноразово.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено та залишено дану апеляційну скаргу без руху для усунення недоліків, а саме для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та подачі доказів на підтвердження поважності таких причин.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року у відкритті апеляційного провадження ОСОБА_6 відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, оскільки ОСОБА_6 не надала суду доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску такого строку.

04 жовтня 2018 року ОСОБА_6 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення та просила скасувати його як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права.

Зазначала, що суди не врахували, що факт надходження її апеляційної скарги до суду лише в січні 2017 року не підтверджує, що ОСОБА_6 пропустила строк на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга була подана нею вчасно до відділення ПАТ «Укрпошта».

Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Апеляційний суд установив, що 12 січня 2017 року з пропуском строку на апеляційне оскарження до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2017 року дана скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, сплати судового збору та для уточнення прохальної частини скарги відповідно до вимог ЦПК України.

21 березня 2017 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, викладену з урахуванням наявних у попередній редакції недоліків, та просила поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що апеляційна скарга була подана нею вчасно, однак не була своєвчасно доставлена адресату в зв'язку з перебоями в роботі відділення поштового зв'язку № 87 ПАТ «Укрпошта».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті апеляційного провадження в зв'язку з неусуненням недоліків.

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено та залишено дану апеляційну скаргу без руху для усунення недоліків, а саме для зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та подачі доказів на підтвердження поважності таких причин.

06 серпня 2018 року ОСОБА_6 подала до суду заяву про усунення недоліків, у якій посилалася на ті ж обставини.

Вдповідно до листа заступника директора Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 29 березня 2017 року за № 9-ю-09-1187 у жовтні 2016 року ВПЗ №87 м. Дніпра працювало за звичайним режимом роботи та послуги поштового зв'язку споживачам надавались у повному обсязі.

Відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом УДППЗ «Укрпошта» № 137 від 04 березня 2014 року, проста непріоритетна письмова кореспонденція в межах населеного пункту пересилається в термін: день + 2 дні.

ОСОБА_6 та її представник були присутні в судовому засіданні 25 вересня 2016 року, її доводи про те, що апеляційну скаргу вона подала 07 жовтня 2016 року, тобто в останній день передбаченого строку на апеляційне оскарження, належними доказами не підтверджені, в зв'язку з чим правильним є висновок апеляційного суду про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Указані обставини свідчать про недобросовісне ставлення особи, яка подала апеляційну скаргу, до своїх процесуальних обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України, суд поновлює пропущений строк на апеляційне оскарження, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин.

Правильним є висновок апеляційного суду, що факт збоїв у роботі ВПЗ № 87 м. Дніпра спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а інших обставин, які є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 не надала.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо особа, яка подала касаційну скаргу, в строк, визначений судом, не подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи викладене, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відсутність правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2016 року та наявність у зв'язку з цим відповідних правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК Українипідстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В.І. Крат