Провадження № 2/638/790/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Грищенко І.О.

заа участю секретаря Самогньозд О.І.

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Саяфа до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 Саяф, від імені якого діє представник ОСОБА_5 на підставі нотаріальної довіреності від 06.09.2017 року, реєстровий № 1084, звернувся 21.09.2017 року до суду з позовною заявою, в якій просить суд в рахунок погашення заборгованості спадкоємців ОСОБА_6 за договором від 23.12.2013 року в розмірі еквівалент 350 000,00 доларів США, що становить 9100000,00 грн. перед ОСОБА_1 Саяфом, звернути стягнення на спадкове майно в натурі, а саме: підвал та 1 поверх в літ. «А 5», загальною площею 215,6 кв. м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 53 (пятдесят три), та квартиру № 52 (пятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиці Сумській в місті Харкові, шляхом визнання за ОзелСаяфом права власності на нежитлові приміщення підвалу та 1 поверху в літ. «А 5», загальною площею 215,6 кв. м., що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 53 (пятдесят три), та квартиру № 52 (п"ятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиці Сумській в місті Харкові.

В обґрунтування позову зазначає, що між ним та ОСОБА_6 23 грудня 2013 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав в позику ОСОБА_6 суму грошових коштів еквівалент 350 000,00 доларів США. 24 жовтня 2014 року ОСОБА_6 помер. Після смерті відкрилася спадщина, яку прийняли відповідачі.

Оскільки ОСОБА_6 за життя не повернув позичені у нього кошти, спадкоємці разом із набуттям прав на спадщину також набули і обов'язки за договором позики від 23 грудня 2013 року, умовами якого виконання зобовязання з повернення позики гарантоване нерухомим майном, а саме передбачено застосування новації зобовязань шляхом отримання позивачем у рахунок виконання ОСОБА_6 зобовязань з повернення 350 000 доларів США права власності на нерухоме майно (звернення стягнення на нерухоме майно): підвал та 1 поверх в Літ «А-5», загальною площею 215,6 кв. м., по вулиці Сумська у будинку № 53 (пятдесят три) в місті Харкові, та квартиру № 52 (пятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиця Сумська в місті Харкові.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року було витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6, померлого 24.10.2014 року.

У звязку із тим, що за матеріалами спадкової справи спадщину прийняла крім відповідачки ОСОБА_2, ще мати померлого ОСОБА_3 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року у якості співвідповідача за позовом ОСОБА_1 Саяфа було залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача , яка діє на підставі довіреності, підтримала заявлений позов та просила його задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала , вважаючи його необґрунтованим. У відзиві зазначила, що належним чином спадщину не прийняла, свідоцтва про право власності на спадкове майно після померлого чоловіка не отримувала, що на її думку виключає можливість задоволення позовних вимог.

Співвідповідач ОСОБА_3 до суду не зявилася, письмового відзиву та пояснень не надала, про причину неявки суду не повідомила, про день та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до суду не зявилася, через канцелярію суду на виконання Ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року надала копію спадкової справи № 3/2015 по спадкуванню після ОСОБА_6. Про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать докази, які містяться в матеріалах справи..

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які маютьз начення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбаченихцим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненнямфізичнихчиюридичнихосіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 Саяфом та ОСОБА_6 було укладено договір, відповідно умов якого позивач передав в позику ОСОБА_6, а ОСОБА_6 отримав у позику суму грошових коштів еквівалент 350000 доларів США. Згідно з умовами договору від 23.12.2013 року ОСОБА_6 повинен був повернути позивачу позичені кошти до 23.12.2014 року.

24 жовтня 2014 року позичальник ОСОБА_6 помер.

Відповідно до інформації третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина ОСОБА_2 та мати померлого ВолкЛюдмила Олександрівна. Діти померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище Волк) відмовилися від спадщини на користь ОСОБА_2, дружини спадкодавця. Отже, після померлого ОСОБА_6 визначено коло спадкоємців за законом, що прийняли спадщину в наступних частках: ОСОБА_2 - дружина покійного прийняла 3/4 частини спадщини, ОСОБА_3, мати покійного прийняла 1/4 частку спадщини.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені уст.1219 ЦК України(ст.ст.1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2ст.1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Суд не приймає до уваги та вважає помилковими посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що оскільки вона не отримала свідоцтва про право власності на спадкове майно після померлого чоловіка це виключає можливість задоволення позовних вимог кредитора з огляду на наступне.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини(глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3ст.1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим обєктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Суд при цьому враховує, що оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню позики включаються до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню нормист.1282 ЦК України щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 цієї норми.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців.

Зокрема, відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкоємців, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, наданої на ухвалу суду про витребування, у передбачені ч. 2 ст. 1281 ЦК України строки позивач повідомив спадкоємців боржника про боргові зобовязання померлого ОСОБА_6 та звернувся до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_4 через свого уповноваженого представника ОСОБА_5 з вимогою до спадкоємців ОСОБА_6 щодо повернення суми боргу за договором від 23.12.2013 року із застереженням права звернення стягнення на нерухоме майно, яким гарантоване виконання зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена вимога кредитора залишена з боку відповідачів без задоволення, до цього часу борг позивачу не повернуто.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що за умовами договору від 23.12.2013 року виконання зобовязання з повернення суми позики було гарантовано нерухомим майном, оскільки положення договору передбачають застосування новації зобовязань шляхом отримання позивачем у рахунок виконання ОСОБА_6 зобовязань з повернення 350 000,00 доларів США права власності на нерухоме майно.

Так, відповідно до п. 9 Договору сторони передбачити, що у разі невиконання умов договору щодо своєчасного повернення суми позики Позичальник передає у власність позикодавця суму позики в натурі шляхом передачі у власність Позикодавця обєктів нерухомого майна:, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 53 (нежитлові приміщення підвалу № 1-30, 1-31, першого поверху № 1-1:1-12 в літ. «а-5» загальною площею 215,6 кв.м.) та квартиру АДРЕСА_1.

Згідно доданих до матеріалів справи документів обєкти нерухомого майна, якими було гарантовано повернення позики та які становлять склад спадщини зареєстровані на праві власності за спадкодавцем (позичальником за договором від 23.12.2013 року) згідно наступних правовстановлюючих документів: квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за позичальником ОСОБА_6 на підставі договору дарування , посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_9 14.06.2003 року, реєстраційний номер 2953; нежитлові приміщення за адресою м. Харків, вул. Сумська, 53 зареєстровані за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 28.08.2002 року виданим Виконкомом Дзержинської районної ради м. Харкоіва, реєстраційний номер 725933.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до умов п. 11 договору від 23.12.2013 року сторони передбачили, що передача нерухомого майна повинна бути здійснена у двадцятидений строк з моменту настання строку виконання зобовязань, а в разі невиконання умов даного пункту договору позикодавець має право звернути стягнення на нерухоме майно в судовому порядку. Право вибору способу стягнення за даним договором, а саме: визнання права власності на нерухоме майно за новацією зобовязань або стягнення заборгованості в сумі еквівалент 350000,00 доларів США належить Позикодавцю.

Строк виконання зобовязань з повернення позики настав 23.12.2014 року та сторонами договору не змінювався.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суду не надано належних та допустимих доказів виконання з боку відповідачів зобовязань з повернення позики чи доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оскільки відповідачі зобовязань з повернення позичених грошових коштів перед позивачем не виконали, враховуючи умови договору від 23.12.2013 року та положення ст. 1282 ЦК України в рахунок погашення заборгованості спадкоємців ОСОБА_6, що помер 24.10.2014 року, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором від 23.12.2013 року в розмірі еквівалент 350000,00 доларів США, що становить 9100000,00 грн. ( зобовязання ОСОБА_2 складає 6825 000,00 грн., зобовязання ОСОБА_3 складає 2275000,00 грн.) слід звернути стягнення на спадкове майно в натурі, а саме: підвал та 1 поверх в Літ «А-5», загальною площею 215,6 кв. м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 53 (пятдесят три), та квартиру № 52 (пятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиці Сумська в місті Харкові шляхом визнання за позивачем права власності на зазначене нерухоме майно.

Суд при цьому враховує, що згідно наданих представником позивача звітів про оцінку нерухомого майна, що становлять предмет новації, загальна вартість майна не перевищує суму боргу за договором від 23.12.2013 року.Згідно звітів про визначення ринкової вартості нерухомого майна, виготовлених ФО-П ОСОБА_10 оціночна вартість квартири АДРЕСА_2 становить 1443 870,00 грн., оціночна вартість нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 53 в м. Харкові становить 6443500,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, які складаються з судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі в розмірі 8 000 грн, тобто по 4 000 грн з кожного.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 4,5,12,13,76-81, 141,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 589, 1046, 1047, 1049, 1218, 1281, 1282 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 Саяфа до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про стягнення заборгованості задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості спадкоємців ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором від 23.12.2013 року в розмірі еквівалент 350 000,00 доларів США, що становить 9100000,00 грн. перед ОСОБА_1 Саяфом звернути стягнення на спадкове майно в натурі, а саме: підвал та 1 поверх в Літ «А-5», загальною площею 215,6 кв. м., що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 53 (пятдесят три), та квартиру № 52 (пятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиці Сумська в місті Харкові шляхом визнання за ОСОБА_1 Саяфом права власності на нежитлові приміщення підвалу № 1-30, 1-31, першого поверху № 1-1:1-12 в літ. «а-5» загальною площею 215,6 кв.м., що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 53 (пятдесят три), та квартиру № 52 (пятдесят два) у будинку 36/38 (тридцять шість дріб тридцять вісім) по вулиці Сумська в місті Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Саяфа судові витрати в солідарному порядку в розмірі по 4 000 гривень з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя І.О.Грищенко