Ухвала

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 552/6400/15-ц

провадження № 61-19786св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - начальник Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міщанін О. В.,

боржник - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017року у складі судді Яковенко Н. Л. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Гальонкіна С. А., Лобова О. А., Абрамова П. С.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року начальник Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міщанін О. В. (далі - Київський ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області)звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у Київському ВДВС м. Полтави перебуває рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 заборгованості в розмірі 60 679,09 грн. Державним виконавцем в межах зазначеного виконавчого провадження встановлено, що в реєстрі прав власності на нерухоме майно за боржником не зареєстровано жодного об'єкта нерухомості, проте згідно з інформацією, отриманою з ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», ОСОБА_5 володіє часткою у праві власності на квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на викладене, заявник просив вирішити питання про звернення стягнення на об'єкт нерухомості, що належить ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1, на підставі статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017року заяву начальника Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Міщаніна О.В. задоволено. В межах виконавчого провадження ВП № 51982624 про стягнення з боржника ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 60 679,09 грн звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації, а також фактично прийняв спадщину у вигляді 2/3 частини у праві власності на цю квартиру, в результаті чого, є власником всієї квартири, а отже, у зв'язку з його ухиленням від виконання судового рішення, необхідно звернути стягнення на майно в межах суми виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 не виконує рішення суду про стягнення із нього заборгованості, а тому з урахуванням того, що іншого майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та прийняття боржником спадщини у розмірі 2/3 частини, що разом із частиною, що належить йому на праві власності, вцілому складає всю квартиру, заява державної виконавчої служби є обґрунтованою.

У травні 2017 року ОСОБА_5подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд усупереч існуючого законодавства визнає за ним право власності на спадкове майно виходячи лише із рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, але яким чином було зазначено частки в спільній сумісній власності суд ні чим не мотивував. Єдиним підтвердженням права власності на об'єкти нерухомого майна громадян України, являється державний реєстр таких прав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

У вересні 2017 року від старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Тихонова О. О. до суду надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_5, згідно з якими відсутність свідоцтва про право власності на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справупередано до Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міщаніна О. В. про вирішення питання звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні, за касаційною скаргою ОСОБА_5на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 березня 2017року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик