АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/2002/18 Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6514/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

розглянувши у порядку ст.369 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року

в цивільній справі за матеріалами позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 було повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати вищевказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що ухвалюючи судове рішення у даній справі суд невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Зазначає, що позивач як споживач звільняється від сплати судового збору відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», якому має надаватися пріоритет над положеннями ЗУ «Про судовий збір», оскільки він є спеціальною нормою, що регулює відносини щодо сплати судового збору за звернення до суду споживача за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XIIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суддя виходив з того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали суду від 18 квітня 2018 р. про залишення позовної заяви без руху, а відтак вона підлягає повернення позивачу.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися із такими висновками судді з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 у лютому 2018 року звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Планета Страхування» та просила стягнути із відповідача на її користь 110 921, 16 грн., а також звільнити її від сплати судового збору як споживача на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 р. позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків шляхом сплати судового збору за подання даного позову.

24 квітня 2018 р. ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_4, на адресу Дніпровського районного суду м. Києва було направлено додаткове обґрунтування позиції позивача з питання звільнення її від сплати судового збору відповідно до ст. 22 ЗУ «Про судовий збір».

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_4, суд вказав, що нею не було усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначав суд в ухвалі від 18 квітня 2018 р.

Разом з тим, у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Саме таке тлумачення норм Закону України «Про судовий збір» і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» викладене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі 761/24881/16-ц. З прийняттям цієї постанови внесена визначеність при застосуванні частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так,у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

З врахуванням викладеного, погодитись з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379,381, 382 ЦПК( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року) України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасувати. Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: