Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3145/18

номер провадження 2/695/1375/18

21 грудня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вознесенської сільської ради Золотоніського району, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на майно до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Благовісна, 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом постійного проживання з померлим до дня його смерті, а тому вони мають право на отримання по 1/2 частині спадкового майна після смерті ОСОБА_3

Однак позивачі не можуть оформити своє право на вказані частини майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Благовісна, 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. За цих підстав нотаріус, постановою від 21.09.2018 року, відмовив позивачам у вчиненні нотаріальної дії, а тому останні були змушені звернутися до суду із відповідним позовом про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом по 1/2 частині спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

У судове засідання позивачі не зявились, однак ОСОБА_1, яка також діє на підставі довіреності від ОСОБА_2, надала до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просила проводити за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 282691 від 06.06.2016 року) ОСОБА_3 помер 02.06.2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис №28.

Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії 1-СР №120442 від 03.12.2010 року) батьком ОСОБА_2 зазначений ОСОБА_3.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 у шлюбі із померлим ОСОБА_3 стверджується відповідним свідоцтвом про одруження (серії І-АБ №265459).

Таким чином судом встановлено, що позивачі по справі відносяться до першої черги права на спадкування за законом

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2018 року районною державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Благовісна 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на дане майно.

Згідно з даними довідки, виданої виконкомом Вознесенської сільської ради Золотоніського району №41 від 09.01.2018 року, згідно із записом погосподарської книги №11, обєкт погосподарського обліку №0923-1 за ОСОБА_3 числиться житловий будинок з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, який розташований по вул. Благовісна 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області. Житловий будинок побудовано в 1980 році.

Суд бере до уваги, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Так із вказаної довідки виданої виконкомом Вознесенської сільської ради за вих. №41 від 09.01.2018 року судом вбачається, що будинок був побудований у 1980 році.

Оскільки сам будинок був побудований в 1980 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 за життя належав на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Благовісна 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, хоча за життя він і не отримам відповідного свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 20.11.2018 року №1179/01-16 після смерті ОСОБА_3 анатолія Миколайовича зведена спадкова справа за №191/2016. 03.10.2018 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, а оскільки оригінал правовстановлюючого документа відсутній, а власник помер, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому позов підлягає до повного задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 346, 1268 ЦК України та ст. 76,

ст.,ст. 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Вознесенської сільської ради Золотоніського району, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Благовісна, 56, с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по 1/2 (одній другій) частині за кожним, в порядку спадкування за законом після померлого 02.06.2016 року їх чоловіка та батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.