Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Мариненко Я. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 17 лютого 2009 р. шлюбу, від якого мають одну дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння та поваги між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти постановлення заочного рішення, вказавши, що спору про поділ майна подружжя між ними немає, проти примирення заперечує.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2009 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 276, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_2 від 17.02.2009 р.

Сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час розгляду справи дитина сторін у справі мешкає з позивачкою.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, строк на примирення позивач не заявила. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що свідчить про байдужість до збереження сім'ї.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 17.02.2009 р. № 276, складеному Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 206 ч.4, 258, 263, 264-265, 280-284, 353 ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_1 виданий Подільським РВ ГУДМС України в місті Києві 04 вересня 2014 року), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянином Ісламської Республіки Пакистан (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), зареєстрований 17 лютого 2009 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис №276.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 17.02.2009 р. № 276, складеному Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова