УХВАЛА

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 212/5839/16-ц

провадження № 61-48603ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів на дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2, у якому просив зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року у цивільній справі № 2-3976/09, на користь ОСОБА_2, на доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, на 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, який в ході розгляду справи уточнила, та остаточно просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітейОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 22 039 грн 62 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року первинний позов задоволено.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року у цивільній справі №2-3976/09 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину, щомісячно, на 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину щомісячно, на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Ратушною РусланоюПавлівною, задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення первинного позову.

Зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2009 року у цивільній справі №2-3976/09 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину, щомісячно, на 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 на кожну дитину щомісячно, на утримання дітей і до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Зустрічним позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 12 100 грн.

В задоволенні іншої частини зустрічних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом первинного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є зменшення розміру аліментів з 1/6 частини на 1/12 частини, а предметом зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є стягнення додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 22 039 грн 62 коп., у зв'язку з чим ціна позовів у справі № 212/5839/16-ц не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв'язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів на дітей; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

Суддя М. Є. Червинська