Справа № 481/1368/18
Провадж.№ 2/481/508/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю:

представника позивача Бондаренко Н.В.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Бондаревської І.О.

розглянувши в м. Новий Буг у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Новобузький районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 року представник органу опіки та піклування Новобузької РДА звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з неї аліментів на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна, закладу охорони здоров'я чи навчального чи іншого закладу, де перебуватиме дитина, починаючи з 26.09.2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у службі у справах дітей Новобузької РДА як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини через здійснення відносно нього фізичного насильства та невиконання батьками батьківських обов'язків. Мати дитини - відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина, а саме не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його життя, не створює умов для отримання ним освіти.

ОСОБА_2 має трьох дітей, найстарший з них ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та має діагноз: ДЦП, нижній спастичний парапарез зі стійким рухомим порушенням.

02.02.2018 року служба в справах дітей отримала повідомлення від Новобузького районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді про те, що спеціалісти центру під час дворового обходу дізнались від сусідів про те, що мати жорстоко поводиться з неповнолітнім ОСОБА_4, який є дитиною-інвалідом. Того ж дня адміністрація Новобузького районного центру реабілітації для дітей з особливими потребами телефоном повідомила про те, що неповнолітній вихованець ОСОБА_4 скаржиться на біль у спині, яка виникла після важкої фізичної праці вдома та побиття його матір'ю на вихідних.

Службою спільно з іншими посадовими особами було здійснено терміновий виїзд до центру, де перебував неповнолітній, та в присутності психолога центру було проведено бесіду з дитиною, яка підтвердила факти жорсткого ставлення до нього з боку матері, дитина боялась повертатись в сім'ю та просила забрати його до дитячого закладу, щоб припинити знущання. Зважаючи на це неповнолітній був поміщений до дитячого відділення Новобузької ЦРЛ, де він перебував з 02.05.2018 року до 04.05.2018 року.

У зв'язку з встановленими обставинами, після відвідування сім'ї ОСОБА_2, з метою захисту прав дитини, комісія з питань захисту прав дитини Новобузької райдержадміністрації 04.05.2018 року прийняла рішення про влаштування неповнолітнього ОСОБА_4 до Комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, де він перебуває до теперішнього часу.

Відповідно до листа з цього закладу від 30.07.2018 року мати жодного разу не відвідала сина, не телефонувала, не звернулась до служби у справах дітей для вирішення питання його повернення в сім'ю, чим продемонструвала байдуже ставлення до нього.

Посилаючись на висновок органу опіки та піклування Новобузької РДА від 10.08.2018 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина, представник позивача просив задовольнити таку вимогу.

Представник позивача - органу опіки та піклування Новобузької РДА Бондаренко Н.В. в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у позові, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник третьої особи - Новобузького районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Бондаревська І.О. в судовому засіданні також позов просила задовольнити, наголосила на доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина- інваліда дитинства, мотивуючи тим, що вона не змінює свого ставлення до виховання сина, не усвідомлює , що жорстоко поводиться з ним, не співпрацює з центром, бажання забрати сина в сім'ю не висловлює.

Відповідачка ОСОБА_2 під час судового розгляду справи пред'явлений до неї позов не визнала, пояснила, що має трьох неповнолітній дітей, двоє з яких є інвалідами дитинства та потребують підвищеної уваги та турботи. Не заперечувала, що в травні 2018 року наказувала сина ОСОБА_4, за небажання бавитись з молодшим братом Артемом, та заставляла працювати, бо має такі методи виховання, які застосовувались і до неї в дитинстві. Через деякий час після виїзду сина ОСОБА_4 до центру соціально-психологічної реабілітації в місто Первомайськ , телефонувала йому, дізнавалась про його життя, але не їздила через відсутність можливості. Просила не позбавляти її батьківських прав, запевнивши, що вона налагодила відносини з сином, попросила в нього пробачення та хоче його забрати додому, а він проти цього не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, отримавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_4, який заперечував проти позбавлення його матері батьківських прав, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя.

В силу вимог п. 2, 3 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, доводиться матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджується фотокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданим 20.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського сану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.5).

Відомості про батька дитини внесені відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується фотокопією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 6).

Новобузьким районним центром соціальних служб сім'ї, дітей та молоді 02.05.2018 року складене повідомлення про те, що відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено факт жорстокого з ним поводження в його сім'ї, де він проживає в АДРЕСА_1 та з'ясовано обставини вчинення фізичного насильства відносно нього.

Постановою інспектора ювенальної превенції Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області Бузар О.С. від 02.05.2018 року ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за вчинення насильства над дитиною, ухилення від належного виховання своєї дитини та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

04.05.2018 року комісія з питань захисту прав дитини Новобузької райдержадміністрації прийняла рішення про надання згоди службі в справах дітей Новобузької РДА Миколавської області на влаштування неповнолітнього ОСОБА_4 до Комунального закладу «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради .

Починаючи з 04.05.2018 року до теперішнього часу неповнолітній ОСОБА_4 перебуває в Комунальному закладі «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради .

З матеріалів, доданих до позовної заяви вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 в червні 2018 року склав заяву про небажання повертатись в свою біологічну сім'ю, де його мати ображала, примушувала тяжко працювати та застосовувала тілесні покарання (побиття), у зв'язку чим адміністрацією центру було складене клопотання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Перевіривши всі обставини 10.08.2018 року органом опіки і піклування Новобузької РДА Миколаївської області було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_4

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При винесенні рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд бере до уваги, що громадянка ОСОБА_2 прибувала на кожне судове засідання, в якому стверджувала про відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав, що свідчить про бажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки.

З пояснень неповнолітнього ОСОБА_4, які він надав в судовому засіданні в режимі відео конференції з Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, вбачається, що його мама стала часто телефонувати до нього в центр, цікавиться його життям, попросила пробачення за минулі образи, стала лагідною та турботливою, а також хоче забрати його додому. Також пояснив, що він маму пробачив, та має надію, що минуле негативне відношення до нього не повториться, а тому бажає повернутись у свою сім'ю.

З актів обстеження матеріально-побутових умов від 02.05.2018 року вбачається, що сім'я ОСОБА_2 має все необхідне для проживання та виховання в ній неповнолітніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування Новобузької РДА від 10 серпня 2018 року, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4, оскільки зазначений висновок ґрунтувався на поясненнях та бажаннях самого неповнолітнього, які на час розгляду справи змінились на користь відповідача .

До того ж, такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для суду ( частини 5,6 ст.19 СК України).

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд, на підставі статті 9 Конвенції про права дитини та статті 164 СК України, дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків. Разом з тим, відповідача ОСОБА_2 належить попередити про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків і покласти на орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області контроль за виконанням нею батьківських обов'язків відносно неповнолітнього ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,268,273 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки і піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Новобузький районний центр соціальних служб для сім'ї дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків і покласти на орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 22.12.2018 року.

Суддя Вжещ С.І.