Справа № 164/277/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 серпня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Невара О.В.,
при секретарі Оліферчук І.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтував тим, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, належать йому на праві приватної власності з 21.05.1987 року. У вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_3 - з 28.12.1989 року, ОСОБА_4 - з 4.12.1990 року, ОСОБА_5 - з 25.07.2000 року, однак за цією адресою з 2006 року вони фактично не проживають. В добровільному порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із будинку, що належить позивачу, не виписалися і не збираються цього робити. Факт непроживання відповідачів в будинку, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 1828 від 30.06.2017 року. Позивач вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 в зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік і повинні бути виписані з даного помешкання. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на виклик в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про одержання судової повістки.
Згідно ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були належним чином завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи.
Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача та відповідачів, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я, в якому вона проживає.
Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, належать ОСОБА_2 на праві приватної власності з 21.05.1987 року. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 - з 28.12.1989 року, ОСОБА_4 - з 4.12.1990 року, ОСОБА_5 - з 25.07.2000 року, однак за цією адресою з 2006 року вони фактично не проживають. В добровільному порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із будинку, що належить позивачу, не виписалися і не збираються цього робити. Факт непроживання відповідачів в будинку, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, понад один рік без поважних причин підтверджується довідкою Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 1828 від 30.06.2017 року. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це встановлено з досліджених судом реєстраційного посвідчення від 21.05.1987 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.1987 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області № 1828 від 30.06.2017 року та № 2550 від 26.10.2017 року, будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги, а також доказів про необґрунтованість заявлених позивачем вимог станом на час розгляду справи не подано.
Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відсутні в будинку по АДРЕСА_1, що належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, з 2006 року без поважних причин, вони втратили право користування вказаним житловим будинком, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1, підлягають до повного задоволення.
Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 29, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 156, 163, 167 ЖК України, Законом України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" від 11.12.2003 року, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженців смт. Колки Маневицького району Волинської області, такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя районного суду О.В. Невар