Справа № 351/2143/18
Номер провадження №2/351/893/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Калиновського М.М.

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що 08.12.1998р. померла її бабуся ОСОБА_3, якій на підставі державного акту на право власності на землю, виданого 27.09.2001р. належала земельна ділянка площею 0,8000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кулачківської сільської ради.

Спадкоємцем першої черги за законом стала позивачка, так як вступила в управління спадковим майном. Відповідачка на спадщину не претендує. У зв'язку з тим, що державний акт був втрачений, вона не може оформити спадщину. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,8000 га, що розташована на території Кулачківської сільської ради та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № --- від 27.09.2001р..

Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечила.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 048808 ОСОБА_3 померла 08.12.1998р..

Із державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № б/н ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,8000 га в межах згідно з планом, що на території Кулачківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Кулачківської сільської ради від 20.07.2018р. за померлою ОСОБА_3 зареєстрована земельна частка (пай). На день її смерті в господарстві були зареєстровані та проживали: чоловік померлої ОСОБА_4, онука ОСОБА_1; після її смерті в управління спадковим майном вступила її онука позивачка ОСОБА_1. Заборона відчуження на майно не накладалась, заповіт від імені померлої ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до довідки Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.09.2018р. після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.12.1998р. спадкова справа не заведена.

Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 21.09.2018р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_3, яка померла 08.12.1998р., на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,8000 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кулачківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої 27.09.2001р. було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № б/н, спадкоємцем якого за законом стала її онука позивачка ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Кулачківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,8000 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № б/н від 27.09.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21, виданого на ОСОБА_3. В решті позову слід відмовити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Кулачківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0,8000 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № б/н від 27.09.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 21, виданого на ОСОБА_3, яка померла 08.12.1998р.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.