Справа № 703/3404/18
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі
головуючого - судді Кирилюк Н.А.
з секретарем судового засідання Римським Д.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 703/3404/18
представника позивача ОСОБА_1
24 вересня 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ОСОБА_2» про повернення коштів, сплачених за договором про надання послуг № 21122017/125 від 21.12.2017 року.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 21 грудня 2017 року між ним та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ОСОБА_2» було укладено договір № 21122017/125 про надання послуг з працевлаштування за кордоном згідно якого ТОВ "ЄВРО ОСОБА_2" прийняло на себе всю роботу з організації отримання позивачем працевлаштування в державі Норвегія за контрактом 12 місяців, а позивач зобов'язався оплатити вищевказані послуги в міру виконання робіт. Відповідно до п.4.1., п.4.2. Договору визначено, що комісійні виконавця складають 1 ООО євро. Перший реєстраційний платіж у розмірі 500 євро, згідно з міжбанківським курсом продажу валюти ПАТ КБ «Приватбанк» на дату сплати сплачується Здобувачем на банківський рахунок Виконавця в момент підписання Договору. Після підписання Договору ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2" відповідачем було надано позивачу рахунок-фактуру № ЄЮ-0000421 від 21.12.2017 про сплату першого платежу на суму 16 650, 00 грн., позивачем відповідно до квитанції № 0.0.924076382.1 було сплачено на банківський рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 16 650.00 гривень, що на момент сплати ставило еквівалент 500.00 євро. Позивач виконав свої зобовязання за Договором про надання послуг з працевлаштування за кордоном № 21122017/125 від 21.12.2017 року - надав виконавцю всі необхідні документи та сплатив перший реєстраційний платіж, що підтверджується квитанцією ПТ КБ ПриватБанк. Відповідно до п. 2.2 Договору Виконавець зобовязаний на підставі поданих Здобувачем документів провести попередні переговори з зарубіжними роботодавцями або їх представниками щодо кандидатури Здобувача та підготувати документи для подачі в посольство Норвегії та в подальшому підготувати документи для перебування та працевлаштувати Здобувача в Норвегії, крім того виконавець має приступити до роботи одразу після підписання договору та оплати комісійних Здобувачем. При цьому згідно п. 2.13 Договору Виконавець зобов'язується надати повний обєм послуг Здобувачу у строки, що не перевищують 10 робочих неділь. У разі несвоєчасного надання послуг повернути усі сплачені кошти у повному обсязі, що були отримані за сплату послуг виконавця. Таким чином, оскільки Договір укладено 21.12.2017 р., то ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» мало надати передбачені договором послуги (виконати роботи) до 05 березня 2018 р. Однак, за період з 21.12.2017 р. по 05.03.2018 р. Виконавець жодних дій, спрямованих на працевлаштування позивача в державі Норвегія так і не вчинив, тому починаючи з 05.03.2018 р. у ТОВ "ЄВРО ОСОБА_2» виник обовязок повернути ОСОБА_3 кошти в сумі 16 650, 00 грн. сплачені за Договором.
13.07.2018 р. Позивач звертався до ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» з письмовою претензією про повернення сплачених ним коштів, але жодного позитивного результату не отримав.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи викладене та те, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, ознайомившись із матеріали справи, вважає, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав.
21 грудня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ "ЄВРО ОСОБА_2» був укладений договір про надання послуг з працевлаштування за кордоном №21122017/125 згідно якого ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» прийняло на себе всю роботу з організації отримання позивачем працевлаштування в державі Норвегія за контрактом 12 місяців, а позивач зобовязався оплатити вищевказані послуги в міру виконання робіт.
Відповідно до п. 4.1. договору комісійні ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» складають 1000 євро (одна тисяча євро).
Перший реєстраційний платіж у розмірі 500 євро, згідно з міжбанківським курсом продажу валюти ПАТ КБ «ПриватБанк» на дату сплати, сплачується Здобувачем на банківський рахунок виконавця в момент підписання цього договору (п. 4.2. Договору).
Після підписння Договору ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» відповідачем було надано позивачу рахунок-фактуру № ЄЮ-0000421 від 21.12.2017 про сплату першого платежу на суму 16 650, 00 грн.
Водночас положеннями розділу 2 Договору встановлені обовязки Виконавця, з виконання робіт з працевлаштування. При цьому згідно п. 2.13 Договору Виконавець зобовязується надати повний обєм послуг Здобувачу у строки, що не перевищують 10 робочих неділь. У разі несвоєчасного надання послуг повернути усі сплачені кошти у повному обсязі, що були отримані за сплату послуг виконавця.
Таким чином, оскільки Договір укладено 21.12.2017 р., ТОВ "ЄВРО ОСОБА_2» мало надати передбачені договором послуги (виконати роботи) до 05 березня 2018 р.
Позивач звертався до ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» з письмовою претензією про повернення сплачених ним коштів, але жодного позитивного результату не отримав.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями ч. 1 ст. 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)
Відповідно до ч 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Крім того, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Сума інфляційних втрат, які має відшкодувати Відповідач становить 199,04 грн.
Сума 3 % річних, які має сплатити Відповідач становить 274 грн.
Сума моральної шкоди, які має сплатити Відповідач становить 5000 грн.
- 194,04 грн. - сума інфляційних втрат;
- 274 грн. - сума 3% річних;
- 5000 грн. сума моральної шкоди.
Однак, не зважаючи на письмову претензію позивача про повернення коштів, Відповідачем не вжито жодних дій щодо їх сплати, тому позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.
Зазначу, що згідно п. 22 ст. 1 Закону Україна Про захист прав споживачів споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.
Як вже вказувалося вище предметом договору про надання послуг з працевлаштування за кордоном №21122017/125 від 21.12.2017 р. є зобовязання ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» виконати всю роботу з організації отримання працевлаштування в державі Норвегія за контрактом 12 місяців, та зобовязання оплатити вищевказані послуги в міру виконання робіт.
Отже, послуги придбані позивачем у ТОВ «ЄВРО ОСОБА_2» за договором № 21122017/125 від 21.12.2017 р. не повязані з підприємницькою діяльністю та з виконанням обовязків найманого працівника.
Таким чином, до спірних правовідносин мають застосовуватися положення Закону Україна "Про захист прав споживачів".
Суд, вважає, за необхідне провести розподіл судових витрат у відповідності до ст. 142 ЦПК України.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 623, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 42, 43, 48, 76, 128, 130, 133, 247, 258, 263, 265, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана пртягом двадцяти з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складене 04 січня 2019 року.

Головуючий: Н. А. Кирилюк