Провадження № 2/344/4938/18
У Х В А Л А

26 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 07.08.2017 року в розмірі 1162175,08 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 07.08.2017 року в розмірі 1162175,08 грн.

ОСОБА_1 разом із позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 384 від 27.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00).

Заяву мотивував тим, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання договору позики, йому стало відомо про те, що остання має намір відчужити вказану квартиру, що в подальшому може суттєво вплинути на виконання рішення суду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заява мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та унеможливить звернення стягнення на майно. Однак, позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачка не має наміру виконувати зобовязання за договором позики та вживає заходи щодо унеможливлення звернення стягнення на майно. Крім того, не зазначено вартість майна, на яке просить накласти арешт.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі і забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб і застосовується судом як гарантія реального виконання рішення суду на випадок його прийняття.

За вимогами ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на: майно, а саме: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 384 від 27.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00) не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, задоволивши заяву позивача про забезпечення позову в такий спосіб суд фактично вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною 2 статті 149 ЦПК України, що є неприпустимим.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заява про забезпечення позову є такою, що не підлягає до задоволення.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 384 від 27.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 00) відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Бородовський