Ухвала

Іменем України

16 липня 2018 року

місто Київ

справа № 309/3528/16-ц

провадження № 61-38980ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Федоренка Едуарда Юрійовича, ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у подальшому уточненим, до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Федоренка Е. Ю., ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування. Позивач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що 21 лютого 2015 року він мав прізвище «Ковач», у нотаріальній формі уклав договір позики, на підставі якого отримав від ОСОБА_1 167 100, 00 грн, що становили еквівалент 6 000, 00 дол. США, на строк до 21 квітня 2015 року. Для забезпечення повернення позики позивач передав відповідачу оригінали правовстановлюючих документів на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 Позику позивач повернув повністю в установлений строк, що може підтвердити його дружина ОСОБА_4 Натоміть, у серпні 2016 року позивач отримав виклик до відділу ДВС Хустського РУЮ, після чого дізнався, що здійснюється виконавче провадження зі стягнення боргу на підставі виконавчого напису, вчиненого 05 липня 2016 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Федоренком Е. Ю. за реєстровим № 1473. Цим виконавчим написом запропоновано стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 невиплачені в строк на підставі договору позики від 01 лютого 2015 року кошти: 167 100, 00 грн суми позики, строк повернення якої настав 21 квітня 2015 року, і пеню в сумі 61 158, 60 грн, а разом - 228 258, 60 грн.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Федоренком Е. Ю. 05 липня 2016 року за реєстровим № 1473 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_5 в сумі 228 258, 60 грн.

У касаційній скарзі, поданій 20 червня 2018 року до Верховного Суду із застосуванням засобів поштового зв'язку, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

І. У статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України справа за зазначеним спором не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом спору в цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

ІІ. У касаційній скарзі не містяться посилання на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, й не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надає правової оцінки законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлює наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Федоренка Едуарда Юрійовича, ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 на рішення Хустівського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний