Справа № 467/666/17
УХВАЛА

"26" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання бездіяльності незаконною, визнання права, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення зазначав, що відповідно до розпорядження за № 662, виданого 13.12.2005 року головою Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області йому було надано земельну ділянку загальною площею 37,2 га (списані багаторічні насадження (сад)) для проведення рекультивації з метою створення фермерського господарства в оренду терміном на три роки з земель державної власності в межах території Любоіванівської сільської ради та запропоновано замовити в землевпорядній організації технічну документацію, укласти договір оренди земельної ділянки.

01.06.2006 року сторони уклали договір оренди, за умовами якого відповідач передав позивачу для створення фермерського господарства земельну ділянку загальною площею 35,8 га в межах території Любоіванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в оренду строком на три роки (реєстраційний №0406003 в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди Арбузинського району Миколаївської області від 22.06.2006 року).

Проте, земельна ділянка за актом прийому передачі позивачу передана не була та в подальшому було здійснено її поділ на 35 окремих земельних ділянок з передачею їх у власність іншим особам.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати незаконною бездіяльність Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо непередання йому земельної ділянки, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.06.2006 року, визнати за ним право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :032:000:0341, відповідно до договору оренди від 01.06.2006 року, з покладенням обовязку на відповідачів передати в передбаченому законом порядку спірну земельну ділянку.

В підготовчому судовому засіданні позивач заявив клопотання про допит свідків:

- ОСОБА_2 щодо обставин набуття права власності Арбузинською районною державною адміністрацією Миколаївської області на земельну ділянку, кадастровий номер :032:000:0341;

- ОСОБА_3 щодо використання не за цільовим призначенням коштів державного бюджету, які були виділені на рекультивацію вищевказаної земельної ділянки;

- ОСОБА_4 щодо обставин зникнення розпоряджень з приводу фіктивного переведення земельної ділянки з стану рекультивації;

- ОСОБА_5 щодо надання дозволів на передачу земельних ділянок у власність іншим особам після накладення арешту на спірну земельну ділянку за ухвалою суду;

- ОСОБА_6 щодо правових підстав використання ЗАТ «Промінь» спірної земельної ділянки.

Так, відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Зміст обумовлених норм визначає предмет доказування, тобто коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

При визначенні предмета доказування, суд керується, зокрема, підставами позову. При цьому, обставини, які не мають значення для вирішення справи по суті, не підлягають доказуванню сторонами та встановленню судом. Зясування таких обставин проводить до порушення принципів процесуальної економії та невиправданого затягування розгляду справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, є належними доказами.

Водночас, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77, ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Проте, позивачем не доведено, що зазначені ним свідки володіють інформацією щодо обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, обставини (факти), які відповідно до законодавства відображаються (обліковуються) у відповідних документах, не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Таким чином, враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про виклик свідків задоволенню не підлягає.

Крім того позивач заявив повторне клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно порушення посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області законодавства, яке містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 388 КК України, відповідно до раніше поданої ним заяви.

Між тим, наявність підстав, необхідних для постановлення окремої ухвали, якими є порушення матеріального або процесуального закону; встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень, можливе лише в судовому засіданні після всебічного зясування обставин по справі та перевірки їх доказами.

Отже, вирішення зазначеного клопотання в підготовчому судовому засіданні є передчасним.

Інших клопотань, які повинні вирішуватися в підготовчому судовому засіданні, не заявлено.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження.

Таким чином, зважаючи на те, що судом вирішено усі питання, передбачені ч. 2 ст.197 ЦПК України, заперечень проти закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті не надійшло, до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті додаткових процесуальних дій вчиняти не потрібно, тому суд вважає, що слід призначити справу до розгляду по суті, визначивши дату, час та місце проведення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 200, 258-260, 260-262 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків відмовити.

2. У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали - відмовити.

3. Закрити підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання бездіяльності незаконною, визнання права, зобовязання вчинити певні дії та призначити її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області на 15.01.2019 року, 10 год. 00 хв.

Про час та місце судового засідання повідомити сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан