Справа № 204/6068/18
Провадження № 2-о/204/104/18
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю та наявність шлюбних відносин між ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою померлої ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_3 Її батьки перебуваючи у шлюбі проживали у АДРЕСА_1 з моменту отримання батьком зазначеного будинку у власність. Після їх смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, тому позивач звернулася до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б могли підтвердити факт шлюбних відносин батьків заявника. Копія актового запису про шлюб була втрачена, а враховуючи необхідність оформлення спадщини після померлих батьків, заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Заявник у судовому засіданні підтримала свою заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Також додатково зазначила, що ніколи не бачила свідоцтва про шлюб батьків, але всі родичі, які на даний час померли, розповідали їй про те, що її батьки одружилися в 1937 році.

Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради Пренко А.В. в судовому засіданні просила суд ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи Пренко А.В., свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_8, яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «ОСОБА_8», є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.8,25,47,96-97).

Домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради депутатів трудящих 17 березня 1976 року (а.с.12).

Заявник по даний час та померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були зареєстровані з 23 березня 1976 року за адресою: АДРЕСА_1, по дату смерті (а.с.19-23,85).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.65,91).

30 листопада 2005 року заявник звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на грошові внески з процентами, компенсаціями та індексаціями в філії Правобережного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» №6719 м. Дніпропетровська по рахункам НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, після смерті її матері ОСОБА_4 та 30 листопада 2005 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В. заявнику було видане свідоцтво про право на спадщину (а.с.62,).

Також 02 квітня 2018 року заявник звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, після смерті її матері ОСОБА_4 (а.с.89).

Постановою державного нотаріуса Янкової І.В. від 04 квітня 2018 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_4, оскільки заявником не було надано документи, які є доказом родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.95).

З копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, за заявою ОСОБА_1, вбачається, що будь-які інші спадкоємці, крім заявника, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа до його майна не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом не видавалося (а.с.60-95).

Згідно відповідей Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10 листопада 2017 року за вих.№5902/03.1-41 та від 12 грудня 2017 року за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб на ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, по поточній та поновленій державній реєстрації за період з 01 січня 1939 року по 31 грудня 1945 року, з 01 січня 1945 року та по 05 грудня 2017 року в архівах районних, районних у містах, міських, міськрайонних відділів державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не виявлено (а.с.81).

Відповідно до листа Державного архіву Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року №04-2018, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 із актовими записами про укладення шлюбу за 1938 рік в книзі реєстрації актів цивільного стану Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області не зазначені (зворотній бік а.с.84).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також із роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для оформлення права на спадщину.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також роз'яснено, що встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п.5 ст.273 ЦПК може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що заявник є двоюрідною сестрою її чоловіка. Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 жили разом, а тому вона впевнена, що вони були чоловіком та дружиною. Знає, що зареєстрували шлюб десь у 1939 році, ОСОБА_5 їздила до чоловіка у армію, а якщо остання не була б дружиною ОСОБА_3, то до нього б не пустили.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомила, що є двоюрідною сестрою заявниці. Знає, що батьки заявника усиновили її, взявши з дитячого будинку, та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1. Зі слів її померлих батьків свідок знає, що батьки заявника були в офіційному шлюбі.

З копії довідки Красногвардійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 21 вересня 2005 року вбачається, що заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, про що було проведено відповідний запис за №511-В від 08 вересня 1949 року, де батьками вказано ОСОБА_9 та ОСОБА_5; зазначено, що реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України, тобто батьками дитини записано подружжя (а.с.8).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження встановлено, що 10 серпня 1950 року були внесені відомості про усиновлення заявника наступними усиновителями: агентом постачання МДС ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка є утриманцем чоловіка (а.с.96-97).

За наведених обставин, враховуючи досліджені судом письмові докази та показання надані свідками у судовому засіданні, які узгоджуються між собою та з яких вбачається, що ОСОБА_10, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, мали шлюбні відносини, у тому числі й до 08 липня 1944 року, вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1), заінтересована особа Дніпровська міська рада (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.75, ідентифікаційний номер 26510514) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6, у фактичних шлюбних відносинах.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: