Провадження №2/523/4155/18
У х в а л а

"31" липня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В., розглянувши матеріали які надійшли за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про визнання кредитних договорів недійсними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про визнання кредитів №ANW0F577 від 12.06.2017р., №SAMABWFC47 від 12.06.2017р, №ABH0CT44 від 13.06.2017р., або тих, які містяться в кредитній історії (SAMABWFC4) від 12.06.2017р., (AB.UAH.ABQF95.114060754) від 12.06.2017р., (AB.UAH. ABQF95.114061014 від 13.06.2017р., взятих ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», недійсними; зобовязати ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» виключити відомості про видані кредити: №ANW0F577 від 12.06.2017р., №SAMABWFC47 від 12.06.2017р, №ABH0CT44 від 13.06.2017р., або тих, які містяться в кредитній історії (SAMABWFC4) від 12.06.2017р., (AB.UAH.ABQF95.114060754) від 12.06.2017р., (AB.UAH. ABQF95.114061014 від 13.06.2017р. на імя ОСОБА_1, про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 12.06.2017р. та 13.06.2017р. з бюро кредитних історій, оскільки відповідач не укладав вищевказаних договорів з банком і вони оформлені на підставі викраденого у позивача паспорта громадянина України.

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Нормами ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Виходячи із змісту норм Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону, є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Враховуючи суть спору, предмет заявлених вимог, необхідно зазначити, що вказаний спосіб захисту як споживача не передбачений Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки, як зазначає сам позивач, він не є стороною кредитних договорів, тобто не мав відносин з банком, а тому з огляду на такі доводи та підстави заявлених вимог, він не є споживачем, у звязку з цим виниклі правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, відтак передбачена інша підсудність та позивач зобовязаний сплатити судовий збір.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 гривень.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст.4 Закону, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1.1) ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін від 22.05.2018р.) у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Однак позивачем чітко не зазначено, які кредитні договори він просить визнати недійсними та які договори він просить зобовязати відповідача виключити з бюро кредитних історій, оскільки зазначення «або» не чітким визначенням змісту позовних вимог, від якого залежить перевірка правильності сплати суми судового збору.

Крім того, необхідно звернути увагу позивача на те, що після підтвердження ним підстав та уточнення заявлених вимог, судом можливо буде вирішити питання щодо підсудності справи Суворовському районному суду м.Одеси, оскільки положення ч.5 ст.28 ЦПК України можуть бути застосовані до позовів про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 273,353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» про визнання кредитних договорів недійсними та зобовязання вчинити певні дії

- залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено та підписано 31.07.2018р.

Суддя: