Справа № 161/7404/18
Провадження № 2/161/2395/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Іщика В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свій позов позивач мотивує тим, що після смерті його батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1. Він являється спадкоємцем за законом після смерті останнього. Інших спадкоємців немає. Вказує, що в передбачений законом строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки з 12.11.2007 року являється інвалідом II групи загального захворювання внаслідок перенесеного поліомієліту, хворіє тривалий період часу і періодично проходить курс лікування. Враховуючи вищевказане, вважає, що строк був пропущений ним з поважних причин, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Луцької міської ради в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луцьк Волинської області (а.с. 6).

На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки № 86236 від 15.06.1957 року, посвідченого Першою Луцькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_4 належала ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, відповідно як син спадкодавця. Факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_4 стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Інших спадкоємців, крім позивача, немає, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена, що підтверджується відповіддю Першої Луцької державної нотаріальної контори.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З постанови державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори слідує, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зіст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

З матеріалів справи вбачається, що позивач являється інвалідом II групи загального захворювання внаслідок перенесеного поліомієліту, хворіє тривалий період часу і періодично проходить курс лікування.

Таким чином, причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов'язані з об'єктивними обставинами на вчинення цих дій.

Враховуючи наведене, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори.

З врахуванням місця знаходження майна, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме 3 місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.1223, 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4, рахуючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.08.2018 року.

Суддя Черняк В.В.