ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2025/18 Справа № 199/367/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_3, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», держаний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_3

В обґрунтування подання державний виконавець посилався на те, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження АСВП№ 56028474 з виконання виконавчого листа №199/367/16-ц від 04 жовтня 2016 року, який виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості у розмірі 471 321 грн. 79 коп. Боржник за вищезазначеним виконавчим провадженням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України. Державним виконавцем 21 березня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№56028474 та направлено сторонам до відома. З відповіді ДФСУ та УПФУ вбачається, що боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах. Відповідно до проведеної перевірки майнового стану боржника було встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення. Обєктивних причин для невиконання рішення суду (хвороба, наявність інвалідності тощо) не було встановлено. Відповідно до акту державного виконавця від 02 лютого 2018 року державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника, але встановити майновий стан боржника не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив. На підставі викладеного, державний виконавець просив суд про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_4

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2018 року задоволено подання державного виконавця. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта, громадянина України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання ним зобовязань, покладених на нього відповідно до виконавчого провадження АСВП№56028474 з виконання виконавчого листа №199/367/16-ц від 04 жовтня 2016 року, який виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровськ про стягнення з ОСОБА_3, на користь ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості у розмірі 471 321 грн. 79 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 11 травня 2018 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2018 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№56028474 з примусового виконання виконавчого листа №199/367/16-ц року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 471 321 грн. 79 коп. (а.с.8).

Звернувшись до суду з поданням, державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 просив про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_3 до виконання ним боргових зобовязань (а.с.1-4).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобовязань у звязку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року у справі №199/367/16-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (рах: 3111, , МФО: 305299) заборгованість за кредитним договором № DNL0GK033205906 від 25 травня 2006 року у сумі 20 073,33 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 471 321 грн. 79 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2)на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (рах: 3111, , МФО: 305299) судовий збір у розмірі 3 534 грн. 91коп. Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (рах: 3111, , МФО: 305299) судовий збір у розмірі 3 534 грн. 91 коп. (а.с.48,49).

04 листопада 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист у вказаній справі (а.с.6,7).

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно вказаного виконавчого листа (а.с.6).

21 березня 2018 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП№56028474 з примусового виконання виконавчого листа №199/367/16-ц року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 471 321 грн. 79 коп. (а.с.8).

Постановою державного виконавця від 21 березня 2018 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 (а.с.9).

З відповіді ДФСУ та УПФУ вбачається, що боржник не має відкритих рахунків у банках або інших фінансових установах.

02 травня 2018 року державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника, але встановити майновий стан боржника не вдалося, оскільки двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акту (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_3 26 березня 2008 року змінив прізвище на Калинін (а.с.49).

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 державний виконавець посилався на те, що протягом тривалого часу боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення суду.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримав вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Також, доказів на підтвердження того, що боржнику ОСОБА_1 направлялися виклики щодо необхідності його явки до державного виконавця Амур-Нижньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 суду не надано.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, слід зазначити в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за меді України без вилучення паспортного документу є передчасним.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2018 року скасувати та відмовити в задоволенні подання держаного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за меді України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», держаний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 - скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», держаний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді