АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/947/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19928/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,

встановив:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом та просив усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_5

Позов мотивовано тим, що позивачу ОСОБА_7 на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1. З 07 червня 2002 року у цій квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_5 як дружина власника. У зв'язку з розірванням шлюбу відповідач втратила статус члена сім'ї власника квартира, будь-яких витрат за утримання житла, комунальні послуги не несе, чим перешкоджає власнику у користуванні власністю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє відповідача її права на користування займаним приміщенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що у зв'язку з розірванням шлюбу відповідач втратила статус члена сім'ї власника квартира, будь-яких витрат за утримання житла не несе, чим перешкоджає власнику _____________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Стефанишин С.Л.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 44

у користуванні власністю.Присутність відповідача, її речей, факт проживання у квартири позивача порушує гарантоване право апелянта на володіння, користування та розпорядження квартирою.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_7 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_7 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на проходження лікування. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності апелянта, оскільки у судове засідання з'явилася його представник ОСОБА_4 Також, враховується, що ОСОБА_7 повторно не з'явився у судове засідання, його явка обов'язковою не визнавалася.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 заперечуючи проти апеляційної скарги зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні. Вважають, що припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє відповідача, як колишнього члена сім'ї, права користування квартирою.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2015 року розірвано шлюб між сторонами ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Згідно з довідкою КП «Управляюча муніципальна компанія «Будівельник» від 21 вересня 2017 року №3554 відповідач ОСОБА_5 з 07 червня 2002 року зареєстрована у зазначеній квартирі як дружина власника ОСОБА_7

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 07 лютого 2018 року за відповідачем ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно не зареєстроване.

Статтями 383, 405 ЦК України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частинами першою, четвертою статті 156 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Тобто, частина четвертою статті 156 ЖК УРСР передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Згідно зі статтею 157 ЖК УРСР членів сім'ї власника житлового будинку може бути виселено у випадках, передбачених статтею 116 ЖК УРСР.

Так, статтею 116 ЖК УРСР передбачено, що, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Виходячи з вищевикладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких перешкод у володінні та користуванні квартирою та були б підставою для виселення ОСОБА_5 зі спірної квартири та зняття її з реєстрації за вказаним місцем проживання, оскільки виселення колишніх членів сім'ї у зв'язку з припиненням сімейних відносин з власником квартири не позбавляє останніх права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Отже, передбачені статтями 9, 156, 157 ЖК України обмеження щодо виселення колишніх членів сім'ї власника не є порушенням права власності. Крім того, ОСОБА_5, як член сім'ї власника квартири може бути виселено лише у випадках, передбачених законом, зокрема частини першої статті 116 ЖК України, однак позов з цих підстав не заявлявся та відповідні обставини не доводились.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин статтю 41 Конституції України, та статтю 391 ЦК України є необґрунтованими, оскільки відповідач ОСОБА_5, як його дружина, була вселена позивачем у квартиру як член його сім'ї, набула рівне з ним право користування, позбавлення якого можливе лише з підстав, передбачених статтями 116, 157 ЖК Української РСР. Несплата відповідачем комунальних платежів також не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2018 року.

Судді: /підпис/ Т.В.Спірідонова

/підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова