Справа № 574/749/18
Провадження №2/574/353/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Буринського району Сумської області, третя особа Буринська районна державна адміністрація Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, яку вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадщини ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, оригінал якого було втрачено. Крім того, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 є розбіжності в написанні прізвища чоловіка, а саме «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3». Крім того, згідно паспорта громадянина України її прізвище зазначене як «ОСОБА_1», а згідно свідоцтва про смерть прізвище її чоловіка зазначене як «ОСОБА_3». При вказаних обставинах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв'язку з чим просила встановити факт належності її чоловіку зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай), встановити факт реєстрації шлюбу між нею та померлим чоловіком та визнати за нею право власності на це нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою.

Представник відповідача Буринської міської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами.

Представник третьої особи Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Зокрема, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_3, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на його майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.9).

До складу спадкового майна ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоний партизан» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_2, що підтверджується довідками відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (а.с.12-14).

Спадщину після смерті останнього, прийняла його дружина ОСОБА_1 - позивачка по справі фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 11).

Разом з тим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), оскільки позивачкою було втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також через те, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 є розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, а саме «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3», а дублікат отримати вона не спроможна, у зв'язку із змінами в законодавстві та смертю ОСОБА_3, що підтверджується, роз'ясненням відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області та письмовим повідомленням нотаріуса (а.с.15,20).

В той же час з довідки відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області вбачається, що ОСОБА_3 отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 на території Олександрівської сільської ради, який був був зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №433 (а.с.12).

Крім цього судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи членом КСП, був включений до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого КСП «Червоний партизан» 06.07.1995 року і реалізував своє право на земельну частку (пай), розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), отримавши сертифікат на земельну частку (пай), оригінал якого був втрачений (а.с.16-19).

Тобто суд прийшов до висновку, що право ОСОБА_3 на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 сумнівів не викликає.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Крім того, позивачка також не спроможна належними чином оформити свої спадкові права так, як згідно паспорта громадянина України прізвище позивачки зазначене як «ОСОБА_1», а згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця зазначене як «ОСОБА_3» (а.с.6-9).

Однак, як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 - 21.05.1983 року «ОСОБА_3» (в російському варіанті) одружився з «ОСОБА_1» (в російському варіанті) і їм присвоєні прізвища «ОСОБА_3» та «ОСОБА_1» (в російському варіанті) (а.с.10).

Відповідно до п.п.4,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що прізвище «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», а також «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1», в даному випадку, ідентичними, такими, що відповідають одним і тим же особам спадкодавця та позивачки відповідно, а розбіжності у вказаних правовстановлюючих документах та паспорті виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

віришив:

Позов ОСОБА_1 до Буринської міської ради Буринського району Сумської області, третя особа Буринська районна державна адміністрація Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт про те, що сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоний партизан» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації №184 від 12.06.2000 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.06.2000 року за №433, належить ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка, Буринського району Сумської області у віці 42 роки.

Встановити факт про те, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Олександрівка, Буринського району Сумської області, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, згідно актового запису про шлюб №6 від 21 травня 1983 року складеного Олександрівською сільською радою Буринського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1), в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Червоний партизан» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації №184 від 12.06.2000 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26.06.2000 року за №433.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: