Номер провадження: 22-ц/785/7243/18
Номер справи місцевого суду: 2-7579/2008
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОМР - Микитин М.В.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року про залишення без розгляду заяви Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Одеської міської ради про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності,

встановив:

06.11.2008 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради (далі - ОМР) про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності.

08.12.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по цій справі, яким позов ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до ОМР про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності було задоволено.

Було виділено ОСОБА_6, ОСОБА_4 з домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі частину житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, визнавши за ними в рівних частках право власності на житловий будинок, загальною площею 152,1 кв. м, житловою площею 80,3 кв. м., підсобною площею 71,8 кв. м., що складається з: 1-й поверх: 2-1 коридор - 9,6 кв. м.; 2-1а жила кімната - 10,5 кв. м.; 2-2 кухня - 9,5 кв. м.; 2-3 санвузол - 6,5 кв. м.; 2-4 котельна - 1,3 кв. м.; 2-5 жила кімната - 12,3 кв. м.; 2-6 кухня - 10,3 кв. м.; 2-6а санвузол - 2,3 кв. м.; 2-7 коридор - 3,9 кв. м.; 2-8 веранда - 5,6 кв. м.; 2-9 коридор - 3,4 кв. м. Всього по 1 поверху: жила площа - 22,8 кв. м., підсобна площа - 52,4 кв. м., загальна площа - 75,2 кв. м. 2-й поверх: 2-10 коридор - 2,5 кв. м.; 2-11 жила кімната - 20,7 кв. м.; 2-12 веранда - 14,4 кв. м.; 2-13 жила кімната - 11,0 кв. м.; 2-14 коридор - 0,9 кв. м.; 2-15 туалет - 1,1 кв. м.; 2-16 жила кімната - 11,3 кв. м.; 2-17 жила кімната - 14,5 кв. м.; 2-18 коридор - 0,5 кв. м. Всього по 2 поверху: жила площа - 57,5 кв. м., підсобна площа - 19,4 кв. м., загальна площа - 76,9 кв. м., розташованого на земельній ділянці площею 158,0 кв.м. за фактичним користуванням, та присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_2. Встановлено порядок виконання рішення, згідно з яким, після набрання ним законної сили це рішення є підставою для реєстрації в рівних частках права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 і ОСОБА_4

17.08.2016 року ОМР звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОМР про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності, посилаючись на те, що вона участі у справі не приймала, про наявність судової справи дізналась тільки 09 .08.2016 року. Відсутність в судовому засіданні відповідача позбавило його можливості довести свою позицію в спорі.

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року заяву ОМР про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОМР про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОМР ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана заява ОМР була залишена без розгляду після отримання справи, яка перебувала в касаційній інстанції.

Так, 17.09.2015 року адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на вищевказане заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року по цій справі.

Однак, 28.09.2015 року Апеляційним судом Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОМР про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності залишено без руху, та було надано строк для усунення недоліків.

26.10.2015 року Апеляційним судом Одеської області заяву про поновлення строку ОСОБА_7 було задоволено, поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року, та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року.

Разом з тим, 14.12.2015 року Апеляційним судом Одеської області апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ОМР про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності, було закрито з тих підстав, що оскаржуваним судовим рішенням не було порушено прав ОСОБА_7 (а.с.121-123).

18.12.2015 року Апеляційним судом Одеської області в задоволенні зауважень ОСОБА_7 на журнал судового засідання від 14.12.2015 року було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.03.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_7 було відхилено, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14.12.2015 року було залишено без змін (а.с.163-164.

Заперечуючи проти оскаржуваної ухали суду, апелянт - ОМР посилається на те, що вимогами чинного законодавства передбачено звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення тільки після отримання належним чином засвідченої копії заочного рішення, а тому висновки суду першої інстанції щодо пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є необгрунтованими та безпідставними.

Окрім цього, нормами чинного законодавства передбачені вимоги до заяви про перегляд заочного рішення та дії суду у разі неналежного оформлення такої заяви.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, довіреність або інший документ, який підтверджує повноваження представника, документ про сплату судового збору, докази, на які посилається заявник.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої визначено правові підстави залишення ухвалою суду заяви без руху та повернення заяви у разі недодержання вимог, які передбачені для подання позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви.

Так, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 257 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду, серед яких така підстава як необґрунтованість пропуску строку на звернення до суду відсутня.

Разом з тим, статтями 286, 287 ЦПК України передбачено дії суду після прийняття належним чином оформленої заяви про перегляд заочного рішення суду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2)скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Тобто, діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачена можливість залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення, оскільки таким чином, заявник позбавлений можливості перегляду заочного рішення у встановленому законом порядку, у тому числі в суді апеляційної інстанції.

Однак, Малиновським районним судом м. Одеси вказаних вимог цивільно-процесуального законодавства не було враховано, що призвело до того, що в порушення зазначених вимог, суд першої інстанції заяву ОМР про перегляд заочного рішення не залишив без руху, не вказав на недоліки, які слід усунути, не надавши строк на їх усунення, а залишив без розгляду з підстав пропуску строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, чим порушив порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Зазначений порядок є спеціальним і становить окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов'язковим.

Тобто, положення ЦПК України свідчать про те, що лише у разі постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідачу надається право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Таким чином, залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції позбавив ОМР не тільки права апеляційного оскарження заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року у справі № 2-7579/08, оскільки без проходження процедури перегляду заочного рішення в суді першої інстанції відповідач не вправі оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, але і права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Європейський суд з прав людини виходить із того, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, якою буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Brulla Gomez de la Torre v. Spain» від 19.12.1997 року).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується доводів представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 стосовно відсутності поважних причин пропуску строку на оскарження заочного рішення Малиновського районного суду м. Одесивід 08.12.2008 року, то вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, так як вказаною ухвалою суду було залишено заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, що не передбачено діючим цивільно-процесуальним законодавством. Разом з тим, вищевказані доводи ОСОБА_5 мають бути предметом судового розгляду по суті заяви ОМР про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одесивід 08.12.2008 року.

Як було вказано вище, за наслідками розгляду вказаної заяви суд може прийняти або ухвалу про скасування заочного рішення, або ухвалу про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра