У Х В А Л А

26 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 359/8014/17

Провадження № 14-611цс18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н.П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року у складі судді Борця Є. О. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року у складі судді Кашперської Т. Ц.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Позов ОСОБА_3 мотивовано тим, що 15 липня 2014 року між нею та ОСОБА_4 укладено договір позики, за умовами якого останній отримав у борг 520 тис. грн строком до 15 жовтня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 вказаного договору позики у разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов'язується повернути грошові кошти у гривневому еквіваленті 44 тис. 444 долари США за офіційним курсом Національного банку України на день платежу.

Відповідач належним чином не виконав умов договору позики, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за основним зобов'язанням у розмірі 44 тис. 444 долари США, що на 4 жовтня 2017 року становить 1 млн 186 тис. 841 грн 15 коп., заборгованість по пені - 12 млн 877 тис. 224 грн 80 коп., три відсотки річних - 105 тис. 593 грн 25 коп., інфляційні втрати - 674 тис. 125 грн 77 коп.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовна заява відповідає вимогам статтей 119-120 ЦПК України (якими керувався суд і які були чинними на час ухвалення судового рішення).

У лютому 2018 року ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій зазначив, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд не звернув уваги на те, що договір позики від 15 липня 2014 року укладено між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрростпродукт» (далі - ТОВ «Укрростпродукт») в особі заступника директора ОСОБА_4, тобто сторонами договору є суб'єкти, які здійснюють господарську діяльність, а тому спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до пункту 8 статті 353 ЦПК України окремо від рішення в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. Разом із тим в апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначав про те, що такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки договір позики укладений між особами, що здійснюють господарську діяльність. Такі підстави для перегляду ухвали суду першої інстанцій в апеляційному порядку статтею 353 ЦПК України не передбачено, у зв'язку з чим апеляційний суд відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження.

25 квітня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Судуізкасаційною скаргою, в якій він посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій, а провадження у справі закрити.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що сторонами у цій справіє суб'єкти господарювання, а саме фізична особа-підприємець ОСОБА_5 та ТОВ «Укрростпродукт» в особі заступника директора ОСОБА_4, тобто спір підлягає розгляду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі підлягає апеляційному оскарженню у зв'язку з порушенням судом першої інстанції правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України, а тому суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подавався.

Ухвалою Верховного Суду від 5 травня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи, а ухвалою від 30 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 28 листопада 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки ОСОБА_4 оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки підставою оскарження судових рішень є порушення судами правил суб'єктної юрисдикції, яке на думку ОСОБА_4 полягає в тому, що спір має розглядатись за правилами господарського судочинства, тому Велика Палата Верховного Суду приймає справу для продовження розгляду.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, ВеликаПалата Верховного Суду вважає, що касаційне провадження в справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

З аналізу статей 353 та 389 ЦПК України вбачається, що вищезазначений перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду апеляційним судом окремо від рішення суду є вичерпним.

Таким чином згідно зі зазначеними нормами процесуального права перегляду в касаційному порядку підлягає ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, після її перегляду в апеляційному порядку, виключно в частині дотриманням правил підсудності, а не з будь-яких інших підстав.

У ЦПК України розмежовано поняття підсудності та юрисдикції, а саме: цивільна юрисдикція або юрисдикція загальних судів визначає загальну компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ та коло справ, які суди мають право розглядати і вирішувати в порядку цивільного судочинства, тоді як правила підсудності розмежовують підсудність справ судам одного виду юрисдикції (цивільної) за територіальною ознакою.

Оскільки ОСОБА_4 оскаржує у касаційному порядку ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року про відкриття провадження по справі та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року з підстав порушення судами правил суб'єктної юрисдикції, що не передбачено статтями 353 та 389 ЦПК України, касаційне провадження за цією касаційною скаргою відкрито помилково та підлягає закриттю.

Керуючись статтями 389, 396 та 402 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти для продовження розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року.

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року - закрити.

Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська