Справа № 567/1179/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Стаднікова А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13179 грн. 47 коп. звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що 06.07.2011 між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Окрім того вказує, що відповідач зобов'язалася сплачувати банку пеню, а відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Зазначаючи про те, що відповідач порушила умови договору по поверненню коштів та ст. 526, 527, 530, 599 ЦК України, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором станом на 12.07.2018 на суму 13179 грн. 47 коп., яка складається: 2220 грн. 60 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 10411 грн. 10 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 603 грн. 78 коп. штраф (процентна складова) та судові витрати по справі.

Ухвалою від 10.09.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавала, відзив на позовну заяву не надавала. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За клопотанням представника позивача проведено заочний розгляд справи, а тому, керуючись ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2011 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотки в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, а ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступного за звітним (довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду").

Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

З анкети-заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона була ознайомлена та згідна з умовами надання банківських послуг і тарифами банку.

Вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Оскільки за договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 остання взяла на себе зобовязання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості та зазначені обов'язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики та сплати процентів.

При вирішенні спору судом береться до уваги, що, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_2 хоча і вносила кошти для погашення кредитної заборгованості, проте дані платежі вносилися не у повному розмірі та несли несистематичний характер.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_2 отримала кредит зі сплатою 2,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що банком було змінено розмір відсоткової ставки за кредитним договором з 30% до 34,8%, з 34,8% до 43,2% на рік.

Оскільки така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору і станом на 12.07.2018 борг по процентам за користування кредитом становив 2220 грн. 60 коп. і на даний час він не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити.

При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карток, у разі виникнення прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості, що нараховуються за кожен день прострочення кредиту+50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. або 0,24% від суми загальної заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту+100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи зі змісту даної правової норми, умовами для зменшення розміру неустойки є значне перевищення розміру неустойки над розміром збитків, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Оскільки, розмір пені неспівмірний із розміром заборгованості за кредитом і перевищує її розмір, наявні правові підстави для застосування до даних правовідносин положень ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру пені з 10411 грн. 10 коп. до 2220 грн. 60 коп.

При укладенні кредитного договору від 06.07.2011 сторони домовились, що за порушення взятих зобов'язань по поверненню коштів більш ніж на 30 днів ОСОБА_2 зобовязалася сплатити на користь банку штраф в фіксованій частині в розмірі 500 грн. та в розмірі 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг).

Вирішуючи позов в частині необхідності стягнення з ОСОБА_2 штрафів, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору встановлена відповідальність позичальника за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів у вигляді сплати штрафу у розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Враховуючи викладене вище та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» штрафу слід відмовити.

Окрім того, з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.61 Конституції України, ст.549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 76, 83, 89, 92, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив

позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (місцезнаходження - м.Київ вул.Грушевського, 1 Д, ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 липня 2011 року в сумі 4441 (чотири тисячі чотириста сорок одна) грн. 20 коп., яка складається: 2220 (дві тисячі двісті двадцять) грн. 60 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2220 (дві тисячі двісті двадцять) грн. 60 коп. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3