Справа № 369/7065/18
Провадження № 2/369/2845/18
26.12.2018 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
У червні 2018 року позивачка звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її тітки відкрилась спадщина на земельну ділянку та банківські вклади. Стверджувала, що прийняла спадщину, вчасно звернулася до нотаріально контори з заявою про прийняття спадщини, частину майна отримала на підставі заповіту, а те майно що не увійшло до заповіту в установленому законом порядку оформити не змогла у звязку з відсутністю підтвердження родинних відносин з померлою. Оскільки спадкодавець набув право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, вона спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вважає своє право порушеним.
Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, вклад з відсоками у ПАТ «Державний ощадний банк України», а також компенсацію за облігації Державного цільового безпроцентного займу 1990 року.
У судове засідання позивач та його представник не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали. Просили суд задоволити позов.
У судове засідання представник ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за згодою позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
У судове засідання третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності інших заяв та клопотань до суду не надходило.
Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Зважаючи, що як відповідачу ОСОБА_2 сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, так і третій особі приватному нотаріусу ОСОБА_3 відомо про наявність судової справи, тому мають своїм обов'язком цікавитись розглядом справи, отримувати судову кореспонденцію, подавати суду докази у разі заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 17 березня 2017 року, померла, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27 березня 2017 року виданим Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київській області, актовий запис № 10.

Позивачка є племінницею померлої, що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (Борисюк й дошлюбне прізвище) ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 28 травня 1960 року серії ІІ-УР №479887.

24 серпня 1983 року Позивач уклала шлюб із ОСОБА_7 і змінила дошлюбне прізвище із Борисюк на ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №308028.

ОСОБА_6 (помер 10 лютого 2014 року) - батько Позивача є рідним братом ОСОБА_8, який є рідним дядьком Позивача, що стверджується свідоцтвами про народження ОСОБА_6 та ОСОБА_8, де зазначено спільні батько та мати останніх.

ОСОБА_8 був чоловіком ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 13.02.1963 року серії ЯХ№131909.

04 грудня 2000 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №277051.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на праві власності належав житловий будинок та господарські споруди, а також земельна ділянка розміром 0,1572 га, які знаходяться в селі Дмитрівка, Києво-Святошинського району, Київської області по вулиці Лісна, буд. 10 в порядку спадкування за законом перейшли до ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 30.01.2002 року зареєстрованого реєстрі за № 4298.

До складу спадкового майна входить: Компенсації в сумі 9975 (девять тисяч девятсот сімдесят пять гривень), нарахованої по облігації 0011298 Державного цільового безпроцентного займу 1990 року для придбання автомобілю «Жигулі ВАЗ 2109» згідно Положення «Про порядок проведення компенсації на грошові заощадження громадян, поміщені у цінні папери» від 25.03.1997 року, та згідно ЗУ «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21.11.1996 року № 537/96-ВР, яка знаходиться в ощадному банку № 5399 м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, належної померлому ОСОБА_8 на підставі облігації № 0011298 Державного цільового безпроцентного займу 1990 року для придбання автомобіля «Жигулі» ВАЗ-2109 Спадкове майно складається також із грошового внеску з належними по ньому відсотками і компенсаційними виплатами, що знаходиться в ощадному банку № 8069/0100 м Києва на рахунку № 23913, належного померлому ОСОБА_8 на підставі ощадної книжки, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України».

Встановлено, що земельна ділянка площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:004:0043, яка розташована: Києво-Святошинський район, ОСОБА_2 сільська рада, належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №415987 від 30 травня 2008 року, зареєстрованого за номером 68 .

Постановою від 08.12.2017 року за № 02-14/447 приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_9, позивачці відмовлено у вдачі свідоцтва на право спадкування земельної ділянки у звязку не охопленням даного майна заповітом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при підготовці до засвідчення вірності копій документів і виписок з них нотаріус зобов`язаний особисто звірити з оригіналом документа копію чи виписку з документа, вірність яких він засвідчує (п.2 глава 7 Розділ І). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п.4.15 глава 10 Розділ ІІ).

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивачка спадкове майно прийняла так як, вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, частину спадкового майна оформила. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вклади, компенсації та земельну ділянку не може через відсутність відомостей про родинні звязки та на час відкриття спадщини постійно проживала з померлою, а інших спадкоємців судом не встановлено.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1223, 1261-1265ЦК України та ст.ст. ст. 4, 77, 78, 79, 80, 81, 158, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Дмитріської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :09:004:0043, яка розташована: Києво-Святошинський район, ОСОБА_2 сільська рада.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що складається з рахунку № 9760/40 (компенсація 1997 року), на якому станом на 24 травня 2018 року знаходяться грошові кошти розмірі 5438 (пять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 98 копійок, що знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області ТВБВ № 10026/0842

Визнати за ОСОБА_1, право власності на компенсацію нараховану по облігації № 0011298 Державного цільового безпроцентного займу 1990 року для придбання автомобіля «Жигулі ВАЗ-2109, що знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 грудня 2018 року.

Суддя