Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 203/2773/16-ц

провадження № 61-31941св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Євраз Дніпровський металургійний завод»,

треті особи - первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» Публічного акціонерного товариства «Євраз Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року в складі судді Єдаменко С. В. та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» (далі - ПрАТ «Євраз ДМЗ»), треті особи: первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Свобода Праці» публічного акціонерного товариства «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (далі - ППО ВПС «Свобода Праці ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»), ОСОБА_5, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказував, що працював у відповідача на посаді складача поїздів 5 розряду східного району служби експлуатації залізничного цеху.

13 травня 2016 року його було звільнено з указаної посади на підставі розпорядження від 10 березня 2016 року №462/Д в порядку скорочення чисельності та штату працівників. Своє звільнення позивач вважає незаконним, оскільки відповідачем не було одержано згоду професійної спілки, ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз- Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», членом якої він є. Крім того, позивачу не було запропоновано всі вакансії, які були на підприємстві.

Указував, що відповідач належним чином повідомлявся про створення на підприємстві ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» профспілкової організації та членство у ній позивача, однак відповідач не звернувся до вказаної професійної спілки за одержанням згоди на розірвання трудового договору. Крім того, при звільненні відповідач не здійснив порівняння кваліфікації та продуктивності праці позивача порівняно з іншими працівниками, які були залишені на роботі (у тому числі ті, які булі прийняті на аналогічні посади лише за декілька тижнів до початку скорочення). Уточнивши позовні вимоги, позивач просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 67612 грн. 94 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 17 лютого 2017 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_4 на роботі в ПрАТ «ЄвразДніпровський металургійний завод» на посаді складача поїздів 5 розряду східного району служби експлуатації залізничного цеху з 13 травня 2016 року, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по 19 грудня 2016 року в розмірі 65 473,29 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі в ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу допущено до негайного виконання. У решті позову - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача з роботи проведено всупереч вимогам чинного трудового законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивача звільнено з роботи з порушенням норм трудового законодавства та правильно визначився з його розміром в сумі 65 473,29 грн.

У серпні 2017 року ПрАТ «Євраз Дніпровський металургійний завод» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не був повідомлений про діяльність профспілки ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», членом якої був позивач. Крім того, суди не звернули увагу на те, що позивач знаходився на обліку в центрі зайнятості і йому була виплачена матеріальна допомога по безробіттю, тому ці виплати повинні бути враховані під час визначення розміру середнього заробітку під час вимушеного прогулу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі та зупинено виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року, до закінчення касаційного розгляду.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суди встановили, що 17 вересня 2014 року позивач прийнятий в ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» (найменування змінено на ПрАТ «Євраз ДМЗ») до залізничного цеху на посаду складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації Залізничного цеху.

21 січня 2016 року ОСОБА_4 прийнято до ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», яка 12 січня 2016 року набула статусу юридичної особи та була внесена до Реєстру об'єднань громадян № 383.

ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» 29 січня 2016 року направила лист на ім'я генерального директора відповідача з повідомленням про своє створення.

Згідно зі штатним розписом станом на 01 січня 2016 року у відповідача наявні 9 штатних одиниць складачів поїздів 5 розряду східного району служби експлуатації залізничного цеху.

Листом від 15 лютого 2016 року керівник відповідача повідомив голову профспілкового комітету ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України про майбутнє скорочення посад, зокрема, однієї штатної одиниці складача поїздів 5 розряду східного району служби експлуатації залізничного цеху.

Наказом ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» від 23 лютого 2016 року № 180 внесено зміни до штатного розпису та з 12 травня 2016 року скорочено одну штатну одиницю складача поїздів 5 розряду Східного району служби експлуатації залізничного цеху.

На засідання робочої групи ПАТ «Євраз - ДМЗ ім. Петровського» від 01 березня 2016 року щодо визначення переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників в структурному підрозділі ПАТ «ЄВРАЗ - ДМЗ ім. Петровського» - залізничному цеху прийнято рішення про відсутність переважного права на залишення на роботі та про майбутнє звільнення позивача.

10 березня 2016 року № 462/Д позивача повідомлено про наступне його звільнення за скороченням штату працівників та запропоновано перелік вакансій, наявних на підприємстві, перелік яких включав 12 посад із зайнятістю на тимчасовий період на час часткової мобілізації основного працівника.

12 березня 2016 року позивач ознайомлений з указаним розпорядженням і зробив запис про те, що він є членом профспілки - ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» та її керівного органу, вважає скорочення своєї посади незаконним.

25 квітня 2016 року позивачу був запропонований перелік вакансій, які він може обійняти, що включав 15 посад із зайнятістю на тимчасовий період на час часткової мобілізації основного працівника.

15 лютого 2016 року відповідач направив лист до ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» про надання дозволу на звільнення позивача.

Наказом від 13 травня 2016 року № 929/Д позивача звільнено з роботи у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпПтрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною 1, пункту 4 частини 2 статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва.

Відповідачем було здійснено порівняння кваліфікації і продуктивності праці за критеріями, визначеними ним як роботодавцем.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про колективні договори та угоди» колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до статті 7 Закону у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці, забезпечення продуктивної зайнятості, гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників.

Згідно статті 18 КЗпП Україниположення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Аналогічні норми містить частина 1 статті 9 Закону України «Про колективні договори та угоди».

Відповідно до пункту 4.1.11. Колективного договору, що діє на підприємстві відповідачі, передбачено обов'язок роботодавця у разі виникнення об'єктивних причин, з яких виникатиме вивільнення працівників з ініціативи власника, проводити їх лише за умови попереднього (ніж за 3 місяці до запланованого вивільнення) письмового повідомлення профспілкового комітету.

Статтею 49-2 КЗпП Українипередбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Статтею 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 є членом профспілки, яка не надавала згоди на звільнення позивача, Кіровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 26 серпня 2016 року зобов'язав ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського»надати висновок щодо звільнення позивача з роботи.

Третя особа ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» надала мотивований висновок, яким відмовила в наданні згоди на звільнення позивача.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивача звільнено з роботи з порушенням норм трудового законодавства, а тому наявні підстави для поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач не був повідомлений про діяльність профспілки ППО ВПС «Свобода Праці» ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», членом якої був позивач, є безпідставними, оскільки спростовуються встановленими судами обставинами та наданими сторонами доказами.

Доводи касаційної скарги про те, що суд при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу не врахував виплаченої позивачу допомоги по безробіттю, не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини не мають значення при вирішенні спору і на розмір середнього заробітку не впливають.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Ураховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2017 року зупинено виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Євраз Дніпровський металургійний завод» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат