печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Василевській А.С.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загальногопозовного провадження цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - позивач, ПАТ «ВіЕйБіБанк») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № BLaЖГА00022970 від 29.03.2011 року в розмірі 21 868,25 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що29.03.2011 року ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № BLaЖГА00022970, згідно пунктів 1.1-1.8.4 якогоБанк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 13 000,0 грн. з терміном повернення кредиту до 29.03.2014 року. Відповідно до п. 2.4.2 договору, проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом складає 1,75% від суми кредиту. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов`язання за договором у повному обсязі, а відповідач ухиляється від виконання зобов`язань. Як встановлено у п. 4.3 договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пенюза ставкою 0,50%, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов`язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. У п. 9 спеціальної частини договору визначено, що пеня розраховується за методом «факт/360». Відповідно до п. 4.2 договору у випадку невиконання Позичальником обов`язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов`язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини - 25,00% від суми кредиту. Станом на 20.08.2015 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 21 868,25 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу було призначено до розгляду на 08.12.2015 року.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року позов Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромбуло задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішеннязаочне рішення Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/31142/15-ц від 25.08.2015 року за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було скасовано та справу призначено до судового розгляду на 15.03.2017 року.

03.02.2017 року та 14.03.2017 року на адресу суду надійшли письмові клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

15.03.2017 року у зв`язку з перебуванням судді в колегіальному розгляді кримінальної справи справу було знято зі складу та призначено на 19.04.2017 року.

03.04.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

19.04.2017 року у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалося, а розгляд справи було відкладено до 29.06.2017 року.

12.05.2017 року на адресу суду від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

29.06.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром позивача заявити зустрічний позов до ПАТ «ВіЕйБі Банк». Крім того, 29.06.2017 року на адресу суду надійшло письмове клопотання представника відповідача про витребування доказів у ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Оскільки 29.06.2017 року в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалося, а розгляд справибуло відкладено до 17.08.2017 року.

17.08.2017 року у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному справу було знято зіскладу та призначено на 09.11.2017 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, керуючись розпорядженням Керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 522 від 29.09.2017 року, справу було передано для розгляду судді Новаку Р.В.та судове засіданнябуло призначено на 21.05.2018 року.

21.05.2018 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому останній просив відмовити повністю у задоволенні позову, оскільки відповідачем повністю виплачено кредит та сплачено відсотки за його користування, а інших збитків банк не поніс.

Згіднопротоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду та з огляду на доповідну судді Новака Р . В. і розпорядження Керівника апарату суду Ліннік Н.В. № 366 від 31.05.2018 року, 31.05.2018 року справу було повернуто судді Васильєвій Н.П.та судове засідання призначено на 08.08.2018 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, керуючись розпорядженням В.о. Керівника апарату суду Клименко О.І. № 476 від 12.07.2018 року, справу було передано для розгляду судді Кирилюк І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2018 року цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до провадження суддею Кирилюк І.В. та призначено підготовче засідання у справі на 12.09.2018 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначенодо судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 07.11.2018 року.

В судове засідання 07.11.2018 року з`явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані учасниками процесу докази та матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 29.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБіБанк»(Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970.

Пунктом 1.2 загальної частини договоруБанківського обслуговування № BLaЖГА00022970 встановлено, що Банк надає Позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п. 1 спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 1 спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 сума кредиту складає 13 000,00 грн.

Як передбачено у п. 1.4 загальної частини договоруБанківського обслуговування № BLaЖГА00022970, строк кредитування становить: з дня фактичного надання кредиту на умовах договору включно по дату, визначену в п. 2 спеціальної частини договору як «термін повернення кредиту».

Згідно з п. 2спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, термін повернення кредиту - 29.03.2014 року.

Пунктом 1.5загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 встановлено, що за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 спеціальної частини договору.

Як вбачається із п. 3 спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, процентна ставка складає 15% річних.

Відповідно до п. 1.6загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 спеціальної частини договору.

Пунктом 4 спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 встановлена комісія за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту.

Згідно пп. 3.3.2 загальної частинидоговору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, Позичальник зобов`язаний щомісячно виконувати свої боргові зобов`язання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору. Не пізніше визначеного п. 2 спеціальної частини договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню).

Відповідно до п. 4.2 загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, у випадку невиконання Позичальником обов`язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов`язань за договором перевищило 60 календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору.

У п. 4.3 загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 сторони погодили, що у випадку прострочення Позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов`язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору.

Згідно з п. 9 спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 пеня складає 0,50%. Пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів.

Відповідно до пп. 3.3.2 загальної частини договоруБанківського обслуговування № BLaЖГА00022970, неустойка (штраф/пеня) сплачується Позичальником на вимогу Банку.

Пунктом 3.3.3 загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 встановлено, що з врахуванням інших умов договору Позичальник зобов`язаний у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов`язань за договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги Банку надати Банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

Як передбачено п. 8 спеціальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, штраф складає 25% від суми кредиту.

Пунктом 4.4 загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 передбачено, що застосування або незастосування пунктів цього договору, якими встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання Позичальником умов договору, є правом Банку. Позичальник зобов`язаний сплатити нараховану йому на умовах цього договору суму штрафів на першу вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені в такій вимозі.

Зазначеними нормами кредитного договору встановлено право Банку вимагати від Позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% у тому випадку, якщо Позичальник не виконав зобов`язання із надання Банку на його письмову вимогу документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

Ключовим при накладенні штрафу у розмірі 25% відповідно до п. 4.2 загальної частини кредитного договору є: 1) бажання Банку на отримання такого штрафу, що має бути підтверджено; 2) факт не виконання обов`язку, який передбачений п. 3.3.3 кредитного договору; 3) факт прострочення виконання Позичальником боргового зобов`язання на 60 днів і більше; 4) наявність письмової вимоги Банку про надання документального підтвердженняотримуваного поточного доходу за останні півроку.

Згідноп. 6.4 загальної частини договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Як визначено у ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, при порушенні виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно наданого ПАТ «ВіЕйБі Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00022970, станом на 20.08.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становила 1 925,60 грн., за відсотками - 139,50 грн., комісія за розрахункове обслуговування - була відсутня, а плата за пропуск платежів складала 19 803,15 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що умови договору не містять такого поняття як «пропуск платежів», відтак, до наданого позивачем розрахунку суд ставиться критично.

Разом з тим, на підтвердження виконання зобов`язання за договоромБанківського обслуговування № BLaЖГА00022970, відповідачем надано копії квитанцій за період з квітня 2011 року по листопад 2015 року, згідно яких ОСОБА_1 сплачено 22 886,53 грн. (а. с. 188-206).

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00022970, станом на 11.07.2017 року заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту, відсоткам та комісіям за розрахункове обслуговування відсутня, проте штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) становить 20 744,74 грн. (а. с. 186-187).

Отже, сума неустойки (штраф/пеня) за несвоєчасне погашення кредиту 20 744,74 грн., що у відсотковому вираженні становить 160 % від тіла кредиту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Аналогічного висновку дійшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 10.12.2014 року у справі № 6-22081св14.

Відтак, нарахування неустойки у розмірі, що у відсотковому вираженні становить 160 % від тіла кредиту є несправедливою умовою.

При цьому суд зауважує, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» урозрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00022970, зазначає, що станом на 11.07.2017 рокуОСОБА_1 сплачено 25 866,53 грн., а згідно наданих відповідачем квитанцій останньою всього було сплачено 22 866,53 грн. Відтак, суд критично ставиться до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості.

Статтею76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованихпрезумпцій щодо фактів: (п. 45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п. 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п. 52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Так, позивачем на підтвердження суми заборгованості на дано виключно два розрахунки. Разом з тим, позивачем не надано суду виписки по рахунку Позичальника - ОСОБА_1 .За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявність у відповідача заборгованості за договоромБанківського обслуговування № BLaЖГА00022970.

Щодо аргументів відповідача стосовно не відповідності комісії за управління кредитом нормам чинного законодавства, варто зазначити, що предметом розгляду цього спору є стягнення заборгованості в рамках кредитного договору, натомість, положення самого договору сторонами не оспорюються.

Як визначено у частині 1 ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже відповідність умов договору Банківського обслуговування № BLaЖГА00022970 нормам чинного законодавства не є предметом даного судового розгляду.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та позові задоволенню не підлягає.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент подачі позову) передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації Банку.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання про повернення судового збору не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 20, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»,ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 133, 141,223, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положеньЦивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду), а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 12.11.2018 року.

Суддя І.В. Григоренко