Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа №509/11689/16

провадження № 61-29244св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 04 травня 2017 року в складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог указувала, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року зобов'язано ОСОБА_5 усунути ОСОБА_4 перешкоди у користуванні земельною ділянкою та знести самовільно побудовану прибудову до багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішення суду виконано не було.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого частиною першою статті 382 КК України - умисне невиконання рішення суду, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробувальним строком в один рік.

У зв'язку з невиконанням відповідачем судових рішень їй завдано моральну шкоду, яку вона просила стягнути з відповідача в сумі 120 000 грн.

Заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 червня 2016 року в складі судді Бочарова А. І. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 60 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що невиконанням рішення суду відповідач завдав моральну шкоду позивачу, яка підлягає відшкодуванню в сумі 60 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що з урахуванням фактичних обставин справи, тривалістю моральних страждань та негативних наслідків, що настали для позивача, та виходячи із засад розумності та справедливості розмір відшкодування моральної підлягає зменшенню до 10 000 грн.

У червні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що самовільно влаштована відповідачем прибудова призвела до того, що будинок, в якому сторони проживають, перебуває в аварійному стані, що позбавило позивача нормальних життєвих зв'язків, погіршило сон та відносини з близькими, а тому апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Заперечення (відзив) на касаційну скаргу не надходили.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Встановлених судами обставин сторони не заперечують.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суди встановили, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року ОСОБА_5 зобов'язано усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою прибудинкової території будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно побудованої прибудови до багатоквартирного будинку.

Рішення суду ОСОБА_5 не виконав.

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 382 КК України, умисне невиконання рішення суду, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Внаслідок умисного невиконання відповідачем рішення суду позивачу завдана моральна шкода.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Ураховуючи фактичні обставини справи, тривалість моральних страждань позивача та негативні наслідки, які для неї настали у зв'язку з порушенням її прав з 2012 року, а також те, що розмір моральної шкоди не повинен приводити до збагачення, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що самовільно влаштована відповідачем прибудова призвела до того, що будинок, в якому сторони проживають перебуває в аварійному стані, що позбавило позивача нормальних життєвих зв'язків, погіршився сон та відносини з близькими не спростовують висновків апеляційного суду.

Суди розглянули дану справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В.І. Крат