справа № 208/6795/18
№ провадження 2-о/208/146/18
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

за участю:

секретаря Корнієнко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Заводський районний у місті Камянське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області «про встановлення факту народження дитини»,-

В С Т А Н О В И В:

05.10.2018 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Судак Автономної Республіки Крим.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що вона ОСОБА_1 є громадянкою України та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії І-АЯ №560823 від 18.04.2017 року, виданого Судакським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АЯ №770634 від 11.01.2018 року, виданого Судакським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2 народилася 02.01.2018 року, актовий запис №6, де батьками записано: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1.

Звернувшись до Заводського районного у місті Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області для оформлення паспорта, було відмовлено, у звязку з тим, що надані документи не відповідають формі, визначені Наказом Міністерства юстиції України від 25.10.2006 року за №1150/13024.

Враховуючи, що м. Судак на даний час є тимчасово окупованою територією, при цьому за законодавством України видане свідоцтво про народження дитини не визнається дійсним і не відповідає вимогам, встановленим до даного виду документів, заявник звернувся до суду із даною заявою.

Заявниця в судове засідання не зявилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подав до суду заяву про проведення судового засідання без її участі та без застосування технічних засобів.

Відповідно до пункту 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до вимог частини 1ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження, - відповідно до частини 4 ст.13 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, але який регулює подібні за змістом відносини, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тобто, надані заявником документи не є допустимими доказами у розумінні ст.59 ЦПК України.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі.

Згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявниця, як мати дитини, має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт народження заявницею дитини, для проведення державної реєстрації народження якої існують об'єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявниці отримати в державному органі України свідоцтво про народження дитини, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 10, 76-80, 89, 263- 265, 315, 317, 319 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Заводський районний у місті Камянське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області «про встановлення факту народження дитини»,- задовольнити.

Встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, а саме дитини жіночої статі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Судак Автономної Республіки Крим, громадянка України, мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.