Номер провадження 2/754/4115/18
Справа №754/3785/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Дмитрієвій А.А.

у відсутності сторін:

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», 3-тя особа - В.О. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Корабчук Руслан Володимирович про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Комунального підприємства «Київпастранс», 3-тя особа - В.О. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Корабчук Руслан Володимирович про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Він, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з комунальним підприємством «Київпастранс» з серпня 2005 року, працюючи на посаді водія тролейбусу Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо (далі КТРЕД), про що свідчить запис у трудовій книжці. До нього (позивача) було застосовано дисциплінарне стягнення, що не мало правових підстав і не було погоджено з профспілкою, членом виборного органу якого він є.

Наказом в.о. директора Куренівського ТРНД Карабчука Р.В. від 18.12.2017 р. № 214 йому (позивачу) було винесено догану і позбавлено 50% премії за листопад 2017 року за те, що він (позивач) нібито вчинив невиконання вимог п.11.4 Інструкції водія тролейбуса (при проїзді спецчастин контактної мережі допустив значне відхилення тролейбуса від осі підвіски контактних проводів) при роботі 21.11.2017р. на тролейбусі «Богдан» інв. НОМЕР_2 маршрут № 50, внаслідок чого павшим струмоприймачем був обірваний «+ » контактний провід.

За весь період своєї роботи на посаді водія ним (позивачем) не було скоєно адміністративних правопорушень чи інших діянь, які загрожували безпеці пасажирів. До моменту вступу до Вільної профспілки залізничників України (ВПЗУ) він ніколи не піддавався мірам дисциплінарної відповідальності. Накладення стягнень вважає тиском через участь у профспілковій діяльності. Накладення стягнення відбулося за відсутності складу дисциплінарного проступку і з порушенням процедури. Всупереч статті 252 Кодексу законів про працю України, його статус як представника працівників було проігноровано, хоча ще з 31.10.2016 р. він (позивач) входить до профспілкового комітету ВПЗУ. В нього (позивача) є побоювання, що подальшим наслідком застосування неправомірних стягнень стане знищення первинної профспілкової організації (далі ППО ВПЗУ) та його (позивача) звільнення з роботи.

Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо комунального підприємства Київпастранс (далі - ППО ВПЗУ КТД) утворена 14 квітня 2016 року і легалізована Міністерством юстиції України (номер запису в ЄДР: 1 035909), про що було поінформовано роботодавця належним чином 20 квітня 2017 року.

Згідно статті 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (Закон про профспілки) ППО ВПЗУ повідомила роботодавця про утворення профспілки 20 квітня 2016 року. А 31 жовтня 2016 року під час загальних зборів ППО ВПЗУ його (позивача) було обрано членом профспілкового комітету, про що роботодавцеві було відомо.

21 листопада 2017 року сталось пошкодження контактної мережі без його (позивача) вини. Далі 3 грудня 2017 року на адресу ППО ВПЗУ надійшов лист в.о. директора Куренівського ТРЕД Карабчука Р.В. про надання згоди на притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності. Даний лист було датовано 29 листопада 2017 року. Позивач зазначив, що подання не супроводжувалось наданням повних і достатніх доказів на підтвердження вчинення проступку, відтак воно не може визнаватись обґрунтованим у розумінні чинного законодавства. Тим не менш, даний лист було

розглянуто на засіданні профкому ППО ВПЗУ 10 грудня 2017 року. Одноголосно було ухвалено рішення не давати згоду на притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності. За результатами засідання профкому було складено відмову у письмовому вигляді, датовану 14 грудня 2017 року, з наведенням мотивів такої відмови. Вже 15 грудня 2017 р. відмова була передана представникам адміністрації, про що свідчить проставлений підпис на цьому документі.

Лише 4 січня 2018 року він (позивач) довідався, що ще 18 грудня 2017 року йому (позивачу) було винесено догану Наказом № 214. При цьому виданий наказ повністю ігнорує висновки, викладені у відмові ППО ВПЗУ на оголошення позивачу догани. Із наказу взагалі не зрозуміло, чи зверталась адміністрація за погодженням дисциплінарного стягнення.

Зазначив, що притягнення до дисциплінарної відповідальності членів профспілкового комітету можливе лише за попередньої згоди профспілкового комітету, членом якого є працівник (стаття 252 Кодексу законів про працю України). Недотримання цієї важливої гарантії веде до визнання наказу про дисциплінарне стягнення недійсним.

Вважає, що власник не лише порушив процедуру, а й не мав правових і фактичних підстав для застосування стягнення. Перед тим як ухвалювати рішення про застосування до працівника догани, роботодавець мав провести розслідування та зібрати достатньо доказів, які свідчили б про факт вчинення дисциплінарного проступку та вказували на його шкідливість. Не було дотримано вимог статті 149 КЗпП, враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Через це стягнення стає неправомірним і несправедливим.

Упереджене службове розслідування, оскільки рішення про притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності ухвалювалось на підставі рішення Комісії з безпеки руху. Робота цього органу носить непрозорий характер. Його (позивача) не викликали на засідання цього органу, а профспілка не долучалась до роботи у складі цього органу. Залучення представника ВПЗУ до такого органу засвідчило б налаштованість керівництва підприємства до соціального діалогу та підвищило довіру до розслідувань.

В своїй позовній заяві позивач зазначив, що відповідачем не враховано ступінь тяжкості проступку; не враховано обставин вчинення проступку і відсутність заподіяння шкоди; відсутність належних доказів вчинення винного діяння. Покладені в основу наказу №214 докази є сумнівними.

Комісійний акт про пошкодження контактної мережі від 21.11.2017 р. не підтверджує важливі технічні обставини. З даним актом його (позивача) не ознайомили у момент складання. Аналіз нормативної бази дозволяє стверджувати, що складення комісійного акту від 21.11.2017 р. відбулося з порушеннями вимог «Положення про порядок службового розслідування дорожньо-транспортних пригод на міському електротранспорті» (далі - Положення), затвердженому наказом Держкомунгосну від 06.07.2004 р. №129.

Також не було проведено експертизи, яка б встановила дійсні причини пошкодження контактної мережі. Звертає увагу, що документ жодним чином не вказує на його (позивача) провину і на порушення ним трудових обов'язків. Твердження про те, що тролейбус рухався «без врахування швидкості» є лише припущенням з боку адміністрації.

Ще один документ - Рапорт про затримки руху та шляхово-транспортні пригоди КП «Київпастранс» від 21.11.2017р. - взагалі не містить важливих реквізитів, як-то номер документу, дата його складення, ініціали посадових осіб Служби руху КП «Київпастранс», їх підписи, печатки тощо. Встановити достовірність даного документу не представляється можливим. Він не містить вказівки на такі важливі обставини, як технічний стан контактної мережі. У даному документі не вказано, з якою саме швидкістю та на якому відхиленні рухався тролейбус № НОМЕР_2 по маршруту № 50.

До листа від 29.11.2017 р. не було надано висновку ремонтної бригади служби енергетичного забезпечення КП «Київпастранс». Ці документи є важливими для встановлення усіх обставин справи.

Крім цього, наказом в.о. директора Куренівського ТРЕД Карабчука Р.В. від 29.01.2018 року № 12 його було повторно притягнено до дисциплінарної відповідальності - винесено догану. За нібито невиконання вимог Інструкції водія тролейбуса: п.п..9.5. 16.5. 17.1. 17.6 при роботі 31.12.2017 року на тролейбусі «Богдан» Т-901 інв. № 4318, маршрут № 50, що призвело до пошкодження правого дзеркала заднього огляду тролейбуса.

В.о. директора Куренівського ТРЕД Карабчук Р.В. маючи намір тиснути на нього (позивача) через участь у профспілковій діяльності, вчинив діяння аналогічно першому випадку, не визнав та порушив його (позивача) право передбачене чинним законодавством. Незважаючи, що профспілковій комітет не дав згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також, наголосив, що не було здійснено проведення технічного розслідування у відповідності до Порядку технічного розслідування дорожньо-транспортних пригод, катастроф, аварій на автомобільному та міському електричному (трамвай, тролейбус) транспорті, який затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 23.06.2015 р. № 231. За відсутності доказової бази в обох випадках, його вини немає.

Крім того, позивач зауважив про дискримінаційне ставлення та зазначив, що справжнім мотивом покарання позивач вважає дискримінацію за ознакою належності до профспілки (ВПЗУ).

Однак, Голова первісної професійної організації ВПЗУ КТД КП «Київпастранс» Самко Л.О. звернувся до Головного управління Держпраці у Київській області щодо проведення вказаним органом перевірки дотримання чинного трудового законодавства Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо комунального підприємства «Київпастранс» під час притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо є структурним підрозділом комунального підприємства «Київпастранс». То керівництво КП «Київпастранс» делегувала в.о. директора КТРЕД Карабчука Р.В. обов'язок забезпечити виконання трудової дисципліни працівниками структурного підрозділу, надавши керівнику повноваження притягати до дисциплінарної відповідальності порушників трудової дисципліни.

Тому, виходячи з таких обставин, позивач вважає, що КП «Київпастранс» є безпосереднім відповідачем у справі та зобов'язано покласти край систематичному порушенню трудового законодавства з боку Карабчука Р.В., як в.о. директора структурного підрозділу.

На підставі викладеного, позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу в.о. директора Куренівського ТРЕД КП «Киїпастранс» Карабчука Р.В. №214 від 18.12.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу в.о. директора Куренівського ТРЕД КП «Київпастранс» Карабчука Р.В. №12 від 29.01.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача судові витрати на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Ухвалою суду від 26.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України та право у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Поштова кореспонденція надіслана відповідачу у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Станом на момент винесення рішення конверт в порядку ст. 130 ЦПК України на адресу Деснянського районного суду м. Києва не повернулась.

З метою перевірки відправлення поштового відправлення вбачається, що 02.04.2018 року відправлення (поштова кореспонденція: копія позовної заяви та ухвала про відкриття провадження) вручена особисто.

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа - в.о. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Корабчук Руслан Володимирович належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення..

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1, ОСОБА_1 працює в Комунальному підприємстві «Київпастранс», на посаді водія тролейбуса Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо (а.с.12-14).

Згідно АКТу №б/н про пошкодження контактної мережі від 21.11.2017 р. вбачається, що по б-р. Дружби Народів, вул. Неманська в напр. пл. Дарницька, 2111.2017 р. о 21 год. 37 хв. після АСВ обірвало «+» пластовий к/провод , затягнуто КД-20 на 1,15 м.. Перед пошкодженням даною ділянкою проїхав тролейбус НОМЕР_2, маршрут №50 під керуванням водія ОСОБА_1 Пошкодження транспортних засобів відсутні. Технічний стан тролейбуса після пошкодження: сліи забоїв на струмоприймачах тролейбуса НОМЕР_2. Технічний стан мережі задовільний. Стан дороги у місці пошкодження контактної мережі: задовільний. Висновок ревізора: проїзд АСВ на відхиленні без врахування швидкості водієм ОСОБА_1Затримка руху від моменту прибуття рем. Бригади 21:37 до 22:30 - 53 хв. (а.с.24).

21.11.2017 р. позивачем було написано пояснювальну записку, де зазначив, що на відстані однієї опори за зупинкою станція метро «Дружби народів» розташований автоматичний стрілочний вузол (на далі АСВ), за яким між першою та другою смугою зупинився легковий автомобіль та увімкнув аварійну сигналізацію. На позивача сигнали він не реагував. На мінімальній швидкості та допустимому відхиленні він позивач об'їжджав легковий автомобіль, спостерігаючи проходження АСВ у праве дзеркало. При проходженні АСВ відбулося сходження струмоприймачів, так як швидкість була невеликою, позивач зупинився одразу. Позивач одягнув сигнальний жилет, вийшов з тролейбусу, підклав противідкатний упор. Побачивши позивача, водій легкового авто поїхав. Позивач побачив, що відбувся обрив лівого контактного проводу, убезпечив місце обриву та повідомив про це диспетчеру АСДУ та диспетчеру депо, дотримуючись заходів обережності. Таким чином, пригода сталася з незалежних від позивача обставин. Так як позивач добросовісно виконав свої трудові обов'язки та вжив зусиль для ліквідації негативних наслідків. Підприємству чи автомобілям не було завдано жодної матеріальної шкоди, а рух транспорту було оперативно відновлено. Затримка руху могла спричинитись тривалим прибуттям ремонтної бригади на місце пригоди. Водії автомобілів не висловлювали скарг на створення заторів. Адміністрація проігнорувала факт багаторазових звернень з приводу незадовільної роботи АСВ водіїв ТРЕД № 1 ОСОБА_7 та інших.

29.11.2017 р. листом № 2660 за підписом в.о. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Карабчука Р.В., адміністрація Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо повідомила Голову ППО ВПЗУ Куренівського тролейбусного депо КП «Київпастранс» Самка А.О., що 21.11.2017 р. водій ОСОБА_1 т. НОМЕР_3 працюючи на м-ті №50, тр. НОМЕР_2 порушив вимоги п.11.4 «Інструкції водія тролейбуса», що призвело до обриву контактної мережі, а в результаті до затримки руху на маршруті. На підставі викладеного, просили розглянути подання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету та надати згоду на застосування до водія тролейбуса ОСОБА_1 т. НОМЕР_3 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани та позбавлення 50 % премії у листопаді місяці 2017 р.(а.с.19).

Відповідно до Витягу з протоколу №6 від 10.12.2017 р. Засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо комунального підприємства «Киїпастранс» постановлено:

1.Відповідно до ст. 43 Закону України про профспілки «подання роботодавця має бути обгрунтованим», але лист №2660 від 29.11.2017 р. без назви та належного оформлення, не має повного, змістовного, об'єктивного і належного як того вимагає чинне законодавство України обґрунтування;

2.Відповідно до письмового пояснення водія тролейбуса ОСОБА_1, які були надані профкому ППО ВПЗУ Куренівського тролейбусного депо КП «Київпастранс», вбачається, що звинувачення його адміністрацією Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо у порушенні п. 11.4 «Інструкції водія тролейбуса» не відповідає дійсності;

3.Наданий лист №2660 від 29.11.2017 р. та копія АКТу без номера «про пошкодження контактної мережі» від 21.11.2017 р. не доводить провини водія тролейбуса ОСОБА_1, а висновком ревізора Сабодаша про проїзд АСВ на відхиленні без урахування швидкості водієм ОСОБА_1 не має підґрунтя, так як не вказано з якою саме швидкістю та на якому відхилені рухався тролейбус НОМЕР_2 по маршруту №50;

4.Колективним договором підприємства «Київпастранс» та чинним законодавством визначено, що покарання у вигляді догани або позбавлення премії не можуть застосовуватись одночасно.

5.До наданого листа №2660 від 29.11.2017 р. та акту без номера не надало копію пояснення водія тролейбуса ОСОБА_1 та висновку ремонтної бригади служби енергетичного забезпечення комунального підприємства «Київпастранс»;

6.Також зазначено, що за чисельними зверненнями АСДУ, з приводу незадовільної роботи АСВ про яку йдеться в АКТі без номера від 21.11.2017 р., водіїв тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1, ОСОБА_7 та інших водіїв залишено без належної уваги.

Враховуючи вищевикладене, профспілковий комітет первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо комунального підприємства «Київпастранс» прийняв рішення не давати згоди на оголошення догани та позбавлення 50 % премії у листопаді місяці 2017 р. водія ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Листом від 14.12.2017 р. вих. №124 профспілковий комітет первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо комунального підприємства «Київпастранс» надіслав в.о. директору Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Карабчуку Р.В. Витяг з протоколу №6 від 10.12.2017 р. засідання профспілкового комітету ППО ВПЗУ Куренівського тролейбусного депо КП «Київпастранс», яким повідомлено, що не надано згоди на оголошення догани та позбавлення 50% премії у листопаді місяці 2017 р. водія ОСОБА_1 (а.с.20-21).

Наказом КП «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 214 від 18.12.2017 року «Про дисциплінарні стягнення» за підписом в.о. директора КТРЕД Р.В. Карабчука, - ОСОБА_1, водію тролейбуса, таб. НОМЕР_3, за невиконання вимог п. 11.4 Інструкції водія тролейбуса (при проїзді спецчастин контактної мережі допустив значне відхилення тролейбуса від осі підвіски контактних проводів) при роботі 21.11.2017 року на тролейбусі «Богдан» Т-90110 інв. НОМЕР_2, маршрут №50, внаслідок чого впавши струмоприймачем був обірваний «+» контактний провід оголошено догану та позбавлено 50 % премії за листопада 2017 року. Підстава: Рапорт про затримку руху та шляхово-транспортні пригоди КП «Киїпастранс» за 21.11.2017 р. Акт від 21.11.2017 р. КП «Киїпастранс» про пошкодження контактної мережі. Пояснення від 22.11.2017 р. водія тролейбуса ОСОБА_1 Рішення комісії з БР від 23.11.2017 р. (а.с.17-18).

Наказом КП «Київпастранс» Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО № 12 від 29.01.2018 р. «Дисциплінарні стягнення» за підписом в.о. директора КТРЕД Р.В. Карабчука, - ОСОБА_1, водію тролейбуса, таб. НОМЕР_3, за невиконання вимог Інструкції водія тролейбуса: п. 9.5 (не зупинив тролейбус у випадку, коли це загрожувало безпеці руху), п. 17.1 (при виникненні перепони та небезпеки для руху не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки тролейбуса), 17.6 (не витримав безпечний інтервал, необхідний для об'їзду будь-яких об'єктів), п. 16.5 (при заїзді в депо не записав в книгу тролейбуса заявку на усунення несправностей, що виникли під час зміни) при роботі 31.12.2017 р. на тролейбусі «Богдан» Т-901 інв. №4318, маршрут №50, що призвело до пошкодження правого дзеркала заднього огляду тролейбуса оголошено догану. Підстава: службова записка від 04.01.2018 р. начальника ВБР та НС ОСОБА_9 Пояснення від 04.01.2018 р. водія тролейбуса ОСОБА_1 Рішення комісії з БР від 04.01.2018 р. (а.с.38).

31.12.2017 р. позивачем було надано письмові пояснення (а.с.39-40).

12.01.2018 року в.о. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО Карабчук Р. подав подання Голові ППО ВПЗУ Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО КП «Київпастранс» Самку А.О. щодо розгляду подання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету та надання згоди на застосування до водія тролейбуса ОСОБА_1 т.НОМЕР_3 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (а.с.42).

29.01.2018 року голова Голові ППО ВПЗУ Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного ДЕПО КП «Київпастранс» Самко А.О. розглянувши подання в установленому порядку на засіданні, профспілковий комітет ППО ВПЗУ КТД УП «Київпастранс» прийняв рішення не давати згоди на дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани члену профкому ОСОБА_1 (а.с.43-44).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 139 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до вимог ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни, як встановлено у ст.147 КЗпП України, -до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і- положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

З викладеного, а також з аналізу діючого трудового законодавства вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», у спорах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-1,148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи враховувалось при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують до дисциплінарної відповідальності.

Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом.

Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

За змістом положень ст.ст. 147-1, 149 КЗпП України, ч. 3 ст. 81 ЦПК України, у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов'язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ст. ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Однак, роботодавець застосував покарання у вигляді позбавлення 50% премії за листопад 2017 року.

Так, відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До складу інших заохочувальні та компенсаційні виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 15 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних та компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Враховуючи викладене, чинним законодавством України надане право підприємствам самостійно визначати умови та розміри преміювання.

Однак, колективним договором КП «Київпастранс» визначено що покарання у вигляді догани або позбавлення премії не можуть застосовуватись одночасно.

Крім того, судом встановлено, що 14 квітня 2016 року утворена Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Куренівського тролейбусного депо комунального підприємства Київпастранс (далі - ППО ВПЗУ КТД) і легалізована Міністерством юстиції України (номер запису в ЄДР: 1 035909), про що було поінформовано роботодавця належним чином 20 квітня 2017 року.

Згідно статті 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (Закон про профспілки) ППО ВПЗУ повідомила роботодавця про утворення профспілки 20 квітня 2016 року. А 31 жовтня 2016 року під час загальних зборів ППО ВПЗУ позивача було обрано членом профспілкового комітету, про що роботодавцеві було відомо. На засіданні профкому ППО ВПЗУ 10 грудня 2017 року, одноголосно було ухвалено рішення не давати згоду на притягнення його (позивача) до дисциплінарної відповідальності. За результатами засідання профкому було складено відмову у письмовому вигляді, датовану 14 грудня 2017 року, з наведенням мотивів такої відмови.

Письмова відмова у погодженні дисциплінарного стягнення була отримана представником роботодавця 15 грудня 2017 року, тобто до оголошення догани.

При відсутності доказів на підтвердження наявності згоди профспілки на притягнення до дисциплінарної відповідальності члена профкому таке стягнення є незаконним. Про це вказується в ухвалені Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 листопада 2016 року по справі №761/7286/15ц.

Конституція України гарантує в тому числі право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ від №214 від 18 грудня 2017 року та наказ № 12 від 29 січня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесені з порушенням вимог трудового законодавства, тому задовольняє позовні вимоги позивача та визнає його незаконним і скасовує в частині про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 258,264,265,268 ЦПК України, ст. 147, 148 , 150,151, 232, КЗпП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс», 3-тя особа - В.О. директора Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо Корабчук Руслан Володимирович про визнання незаконним та скасування дисциплінарного стягнення - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу в.о. директора Куренівського ТРЕД КП «Киїпастранс» Карабчука Р.В. №214 від 18.12.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати пункт 2 наказу в.о. директора Куренівського ТРЕД КП «Київпастранс» Карабчука Р.В. №12 від 29.01.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: