РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1841/18

18 грудня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Забейда А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 - не з'явився

відповідачів - не з'явилися

третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5

третьої особи Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області - не з'явився

третьої особи органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/1841/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 (АДРЕСА_1), ОСОБА_10 (АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 31), орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1Травня 3), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) про визнання незаконною реєстрації

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_4, у якому просить визнати незаконною реєстрацію відповідачів у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що реєстрація відповідачів у будинку за адресою АДРЕСА_1, проведена без згоди позивача (співвласника будинку) та, в подальшому унеможливила виконання судового рішення про поділ майна подружжя.

Крім того третя особа із самостійним вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати незаконною реєстрацію відповідачів у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3, зареєструвавши без згоди іпотекодержателя інших осіб у домоволодінні за адресою АДРЕСА_3, порушила умови договору іпотеки від 02.04.2008 року.

В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові, подали клопотання про забезпечення позову з метою виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Представник третьої особи із самостійним вимогами щодо предмета спору в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

В судових засіданнях відповідач ОСОБА_3 та її представник проти позову заперечили з підстав, наведених у відзиві.

В судове засідання 18.12.2018 представник відповідача ОСОБА_11 не з'явилась, про дату і час повідомлялась вчасно і попередньо дата судового засідання з представником узгоджувалась, подала клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно п.1. ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи нічим не підтверджене, доказів поважності причин неявки суду не надано. Враховуючи наведене, суд залишає без задоволення вказане клопотання і вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. При цьому суд звертає увагу, що це третя неявка представника в судове засідання і доказів на підтвердження поважності неявки в попередні два судових засідання, а саме 30.11.2018 та 11.12.2018 представником суду не надано.

Щодо відзиву відповідача ОСОБА_3 на позов третьої особи ОСОБА_4 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Копію позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 вручено в судовому засіданні 29.10.2018 року.

Відзив ОСОБА_3 надійшов до суду електронною поштою 18.12.2018 року, що підтверджується реєстраційним штампом вхідної електронної кореспонденції.

Відповідно до ч.4 ст. 178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.7, 8 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд не приймає до уваги відзив ОСОБА_3 на позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, оскільки він поданий з порушенням ст. 178 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання не з'явились, про дату і час судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористались. Суд враховує, що на момент розгляду справи до суду не повернулися повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Разом з тим, судом перевірено вручення вказаних відправлень за номерами та встановлено, що за даними Укрпошти 14.12.2018 року вручення відправлень адресатам не відбулося з інших причин. Крім того, відповідачі повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області висловив позицію про те, що не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та третьої особи із самостійним вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 і визнання незаконною реєстрації та її скасування щодо неповнолітніх.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області проти задоволення позову не заперечував. Пояснив, що виконати рішення суду про поділ майна подружжя неможливо, оскільки реєстрація відповідачів у належному ОСОБА_3 будинку позбавляє державного виконавця можливості звернути стягнення на це майно.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення третіх осіб, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

22.11.2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданим 07.06.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції, актовий запис 269.

11.04.2005 року ОСОБА_3 придбала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1090.

02.04.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у ПАТ «Брокбізнесбанк» в сумі 39600 доларів США, що підтверджується кредитним договором № 163КL-08 від 02.04.2008 року.

02.04.2008 року ОСОБА_3, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 163КL-08 від 02.04.2008 року, передала в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується іпотечним договором № 163KL-08/i, посвідченим приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1658.

Відповідно до п. 5.3.12 Іпотечного договору № 163КL-08 від 02.04.2008 року, іпотекодавець - ОСОБА_3 зобов'язалась не здійснювати реєстрацію інших осіб, в тому числі неповнолітніх та малолітніх осіб за місцем знаходження предмета іпотеки без попереднього письмового дозволу Іпотекодержателя.

16 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано за рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 2-618/12.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 зареєструвала у будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 наступних осіб: 31.10.2012 - ОСОБА_6, неповнолітнього ОСОБА_7; 20.02.2013 - ОСОБА_8; 15.05.2013 - ОСОБА_13; 22.07.2014 - неповнолітнього ОСОБА_9, що підтверджується копією будинкової книги.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 21.11.2016 року у справі № 564/1267/15-ц визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 266,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,06 Га за адресою: АДРЕСА_1 і виділено ОСОБА_3 в рахунок поділу майна подружжя житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 266,9 кв.м. та земельну ділянку площею 0,06 Га за адресою: АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість його частки у спільному майні подружжя у розмірі 979873 (дев'ятсот сімдесят дев'ять вісімсот сімдесят три) гривні.

ОСОБА_3 рішення суду в частині сплати грошової компенсації ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконала, кошти не сплатила, доказів сплати суду не надала.

З листа Костопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 2069 від 22.02.2018 року вбачається, що виконавчий лист № 564/1267/15-ц від 26.12.2016 року виданий Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 979873 грн. надійшов на примусове виконання до відділу ДВС 12.01.2017 року, а відповідно до будинкової книги №535 від 25.11.1996 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 наданої боржником 14.07.2017 року, в даному будинку зареєстровані та мають право користування неповнолітні діти - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку із ненадходженням дозволу від Органу опіки та піклування Костопільської міської ради про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна право на користування яким мають неповнолітні діти, державним виконавцем повторно направлено запит щодо надання такого дозволу.

Таким чином, дії ОСОБА_3 по реєстрації неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9 унеможливлює виконання рішення Костопільського районного суду від 21.11.2016 року у справі № 564/1267/15-ц про поділ майна подружжя.

05.09.2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк» відступив (відчужив) ОСОБА_4 права вимоги за кредитним договором № 163КL-08 від 02.04.2008 року та іпотечним договором №163KL-08/i від 02.04.2008 року, укладеними між ОСОБА_3 та ПАТ «Брокбізнесбанк», що підтверджується договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №298 від 05.09.2018 року.

07.09.2018 ОСОБА_4 направив ОСОБА_3 вимогу-застереження про усунення порушення в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку», у якій повідомив про порушення умов договору, наявність заборгованості та надав строк 30 днів з моменту одержання вимоги для усунення порушень. Вказану вимогу отримано ОСОБА_3 11.09.2018, однак станом на день розгляду справи вимогу не виконано, порушення умов кредитного договору та договору іпотеки не усунуто, заборгованість не сплачено, доказів іншого суду не надано.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з моменту набуття вказаного будинковолодіння у власність, що встановлено Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 21.11.2016 року у справі № 564/1267/15-ц і не потребує доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 156 ЖК України, за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 2.2. розділу ІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України від 22.11.2012 року № 1077 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру документи, що підтверджують, зокрема: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру.

Аналіз наведених норм законодавства дає змогу зробити висновок, що реєстрація будь яких осіб у житлове приміщення за своєю правовою природою є складовою права власника на розпорядження таким майном і така реєстрація можлива лише за згодою усіх співвласників житлового будинку, оскільки у випадку односторонньої згоди на реєстрацію та вселення у таке житло інших осіб, особливо неповнолітніх, буде порушене право іншого співвласника на користування та розпорядженням своєю власністю.

Таким чином, при реєстрації та вселенні у вказане будинковолодіння відповідачів слід було отримати згоду на це співласника ОСОБА_1

Однак, в порушення вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 згоду на реєстрацію осіб у спільному житловому будинку не отримувала, докази іншого суду не надано.

При цьому, не лише реєстрація, а і фактичне вселення та проживання відповідачів у будинковолодінні не заперечується ОСОБА_3

Також, суд звертає увагу, що на момент реєстрації відповідачів у спірному будинковолодінні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вже не перебували у шлюбі, а тому суд дійшов висновку, що реєструючи відповідачів у спільному будинковолодінні ОСОБА_3 не діяла від імені обох з подружжя в розумінні приписів Сімейного кодексу України.

Суд також звертає увагу, що така реєстрація та вселення відповідачів у будинковолодіння фактично унеможливило виконання рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 21.11.2016 року у справі № 564/1267/15-ц в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації вартості його частки у спільному майні.

Судом також дійшов висновку, що надаючи згоду на реєстрацію відповідачів у будинковолодінні за адресою АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3 порушила умови іпотечного договору № 163KL-08/i від 02.04.2008 року.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем ОСОБА_3 не доведено правомірності своїх дій по реєстрації у будинковолодінні відповідачів, а тому суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та третьої особи із самостійним вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідач ОСОБА_3, як власник будинку за адресою АДРЕСА_1, не позбавлена можливості, після ухвалення рішення у справі, реєструвати у ньому будь яких осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача та знівелює саме рішення суду, а тому суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення шляхом заборони будь яким органам і особам здійснювати реєстрацію будь яких осіб у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 704,80 грн. судового збору.

Третьою особою із самостійним вимогами щодо предмета спору при поданні позовної заяви сплачено 704,80 грн. судового збору.

Разом з тим суд враховує, що саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_3 було порушено права позивача та третьої особою із самостійним вимогами щодо предмета спору, що призвело до звернення їх до суду за захистом порушених права, а тому витрати по сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача та третьої особою із самостійним вимогами щодо предмета спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 (АДРЕСА_1), ОСОБА_10 (АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 31), орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1Травня 3), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) про визнання незаконною реєстрації - задоволити.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (АДРЕСА_1), ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (АДРЕСА_1), ОСОБА_8, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 (АДРЕСА_1), ОСОБА_10 (АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 31), орган опіки та піклування Костопільської міської ради Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1Травня 3), про визнання незаконною реєстрації - задоволити.

Визнати незаконною реєстрацію ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 з подальшим зняттям вказаних осіб з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3) 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Заборонити будь яким органам і особам здійснювати реєстрацію будь яких осіб у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 26.12.2018.

СуддяВ. В. Левчук