АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 526/278/18 Номер провадження 22-ц/786/1627/18Головуючий у 1-й інстанції Горошко А. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Хіль Л.М., Абрамова П.С., при секретарі: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року (прийняте суддею Горошко А.М., повний текст якого складено 16 травня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на комерційній основі у Комунальному вищому навчальному закладі І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лохвицьке медичне училище» та повністю перебуває на утриманні позивача, однак коштів у неї не вистачає на повноцінне її утримання. Вказує, що відповідач працює у ФОП ОСОБА_9, має три земельні ділянки (паї), в зв'язку з чим отримує паї, матеріально забезпечений, аліменти відповідач нікому не платить, а тому має можливість забезпечувати свою доньку. Також позивач зазначила, що вона на даний час не працює та перебуває на обліку в Гадяцькому районному центрі зайнятості. В зв'язку з чим, прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 22 лютого 2018 року та до закінчення дочкою навчання, але не довше як до досягнення нею 23 років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця скасувати, та постановити в цій частині нове рішення яким стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру стягнутих з відповідача аліментів прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні позивач, третя особа та представник відповідача, відповідач будучи належним чином та завчасно повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився направивши свого представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.01.2000 року.

Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.10.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, доньку залишено проживати з матір'ю.

Згідно довідки Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації «Лохвицьке медичне училище» № 01-29-1/10 від 22.01.2018 року, вбачається, що ОСОБА_4 з 01.09.2015 року зарахована до вказаного навчального закладу і зараз навчається на ІІІ курсі спеціальності «Сестринська справа» денної форми навчання за кошти фізичних осіб, стипендію не отримує. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2019 року включно.

Із довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/207 від 07.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 входить до складу сім'ї позивача.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 28.01.2014 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрував 28.01.2014 року шлюб з ОСОБА_6.

Згідно копії довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №02-46/463 від 04.04.2018 року, до складу сім'ї ОСОБА_3 згідно реєстрації входять: дружина - ОСОБА_6, пасинок - ОСОБА_7 та пасербиця - ОСОБА_8

З копії довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 18.12.2017 року вбачається, що у ОСОБА_3 станом на грудень 2017 року міститься переплата ОСОБА_2 по аліментах у сумі 1 228,23 грн.

Відповідно до копії довідки Гадяцької центральної районної лікарні, ОСОБА_6 з 30.05.2017 року по 06.06.2017 року знаходилась на лікуванні в хірургічному відділі, а 31.05.2017 року їй було проведено операцію.

Також, з копії довідки Поліклінічного відділення Лохвицької центральної районної лікарні, вбачається, що ОСОБА_8 перебуває на «Д» обліку у лікаря-травматолога Лохвицької ЦРЛ та потребує лікування. Згідно копії довідки Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації «Лохвицьке медичне училище» №01-29-1/194 від 19.12.2017 року., вбачається, що ОСОБА_8 навчається у вказаному навчальному закладі за кошти фізичних осіб.

Згідно копії довідки про доходи, ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_9 трактористом, заробітна плата за січень-березень 2018 року склала 11 169,00 грн., тобто по 3 723,00 грн. щомісяця.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відповідач має у власності 3 земельні ділянки, 2 з яких перебувають в оренді.

З копії медичної документації, ОСОБА_4 вбачається, що остання періодично лікується від хронічного бронхіту.

Із копії довідки про доходи від 03.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 отримала з 13.11.2017 року по 28.02.2018 року дохід у сумі 1 831,47 грн. Також, з копій видаткових касових ордерів та копій заяви на відправку вбачається, що ОСОБА_6 отримує аліменти. При цьому, із вищезазначених документів вбачається, що дохід ОСОБА_6 перевищив прожитковий мінімум лише в лютому 2018 року у зв'язку з виплатою аліментів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд першої інстанції з урахуванням того, що ОСОБА_4 навчається на денному відділенні за кошти фізичних осіб у вищому навчальному закладі та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, не досягла 23 років, а також враховуючи, що ОСОБА_3 може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та має у власності земельні ділянки, дві з яких надав у оренду, проте повинен також підтримувати матеріально ОСОБА_6, дохід якої відповідно до наданих доказів складав до лютого 2018 року менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку.

При цьому, судом не взято до уваги твердження відповідача щодо утримання пасербиці та пасинка, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини не надано, при цьому, в нього немає визначеного законом обов'язку по відношенню до них щодо їх утримання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Суд першої інстанції, встановивши вищевказані фактичні обставини справи, належним чином дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, врахувавши вищезазначені норми права, обґрунтовано визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу щомісячно, з урахуванням того, що позивачем у поданій позовній заяві та під час розгляду справи по суті так, чітко не зазначено, та не підтверджено, яку суму коштів вона витрачає щомісячно на витрати пов'язані з навчанням доньки, а тому доводи апелянта, щодо збільшення розміру аліментів до 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно є необґрунтованими та не підтверджуються відповідними доказами, а тому не підлягають до задоволення.

При цьому апелянтом, не взято до уваги, що розмір аліментів також залежить від розміру витрат на навчання, та що обов'язок по утриманню покладається на обох батьків порівну. Крім того, апелянтом не враховано, що судом на відповідача покладено обов'язок сплачувати аліменти протягом всього року, не зважаючи на те, що навчання не триває повний рік.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, місцевий суд правильно з'ясував обставини справи, всебічно та об'єктивно перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та постановив законне й обґрунтоване рішення з правильним застосуванням норм матеріального права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, вони на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ Л.М. Хіль /підпис/ П.С. Абрамов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: