Справа №265/1258/18
Провадження №2/265/748/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання Погорєлко К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем з 22 серпня 2015 року у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач по справі. Фактично сімейні стосунки припинені. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, у зв'язку з чим знаходиться у скрутному матеріальному становищі. В добровільному порядку відповідач відмовляється допомагати позивачці, але має можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивачка до судового засідання не зявилась надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши повноваження представляти його інтереси адвокату ОСОБА_4, у звязку з чим справа розглянута без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала відзив на позовну заяву, в останні судові засідання не зявилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. У відзиві зазначала, що ОСОБА_2 в добровільному порядку перераховує позивачці на картковий рахунок у розмірі 1000 грн. на утримання дитини та 500 грн. на її утримання. Окрім того, вказував, що позивачка веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, має стосунки з колишнім чоловіком. Вважала, що неможливо призначати сплату аліментів без визначення місця проживання дитини, посилаючись на поданий відповідний позов до суду. Просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №379.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 119 від 12 лютого 2016 року, ОСОБА_3 народилася 07 лютого 2016 року, батьком якого зазначено ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно довідки Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 25 травня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із донькою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як випливає зі змісту позову та відзиву на позов за домовленістю сторін дитина після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з матір'ю.

Питання щодо визначення місця проживання дитини з батьком у судовому порядку не вирішувалося, адже фактично дитина проживає з матір'ю, яка нею опікується, а відтак посилання представника відповідача про неможливість призначати сплату аліментів без визначення місця проживання дитини є неспроможними.

Представник відповідача заперечень з приводу того, що відповідач не має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не висловлював, а навпаки зазначив, що відповідач працює має стабільний дохід та добровільно перераховує гроші на картковий рахунок ОСОБА_1 на її утримання, а тому суд вважає, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що з відповідач надає допомогу дружині на утримання неповнолітньої доньки, що сторонами не оспорюється та допомагає хворій матері.

За ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частки від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Доводи представника відповідача щодо поведінки позивачки у побуті не є підставою для відмови у задоволенні позову, а лише свідчать про наявність неприязних стосунків між сторонами.

За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення донькою, ОСОБА_3, трьох років.

Керуючись ст. ст. 258,259,263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 07 лютого 2019 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Позивач: ОСОБА_1, адреса: м. Маріуполь, вул..Пашковського,58-2, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса: м. Маріуполь, вул..Київська, 35-21, ІПН: НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя: І. М. Міхєєва