Провадження № 6/760/1018/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Усатової І.А.,

за участю секретаря - Ковальської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1719461 (один мільйон сімсот дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят одна) гривень 63 копійки та судові витрати в сумі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень, а всього стягнуто 1721281 (один мільйон сімсот двадцять одну тисячу двісті вісімдесят одну) гривень 63 копійок.

31 січня 2013 року судом було видано стороні позивача один оригінал виконавчого листа для пред`явлення його до виконання.

У листопаді 2018 року заявник звернувся до суду з заявою і просить:

видати дублікат виконавчого листа в зазначеній справі,

замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Посилається на те, що 06 березня 2018 року право вимоги за договором кредиту №66/АК-2007 від 25.09.2007 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про що укладено договір про відступлення прав вимоги.

Зазначено, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05.03.2012 про стягнення з ОСОБА_1 коштів не відкрито.

Вказав, що згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» його правонаступнику ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» вбачається, що ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» звернувся повторно 10.08.2016 до ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами якого ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52032449 від 09.09.2016. За результатами проведених виконавчих дій, державним виконавцем завершено 28.12.2017 виконавче провадження. Однак, від Солом`янського РВ ДВС міста Києва виконавчий лист по справі №2-948/12 , виданий 31.01.2013 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» не надходив та на виконанні не перебуває. Оригінал виконавчого листа стягувачем до теперішнього часу не отримано. Таким чином, виконавчий лист фактично було втрачено, а строк його пред`явлення для повторного виконання 28.12.2020.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялись.

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду питань про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1719461 (один мільйон сімсот дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят одна) гривень 63 копійки та судові витрати в сумі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) гривень, а всього стягнуто 1721281 (один мільйон сімсот двадцять одну тисячу двісті вісімдесят одну) гривень 63 копійок.

31 січня 2013 року судом було видано стороні позивача один оригінал виконавчого листа для пред`явлення його до виконання.

06 березня 2018 року право вимоги, зокрема, за договором кредиту №66/АК-2007 від 25.09.2007 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про що укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №50.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 статті 15 Закону визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Тобто, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

З цього випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 61- 1207св18 від 21 березня 2018 року.

Виходячи з обставин, викладених вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви в цій частині.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Заявник, звертаючись до суду з заявою, просить видати йому дублікат виконавчого листа, посилаючись на те, що згідно матеріалів кредитної справи, що була передана ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» його правонаступнику ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» вбачається, що ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» звернувся повторно 10.08.2016 до ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами якого ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52032449 від 09.09.2016. За результатами проведених виконавчих дій, державним виконавцем завершено 28.12.2017 виконавче провадження. Однак, від Солом`янського РВ ДВС міста Києва виконавчий лист по справі №2-948/12 , виданий 31.01.2013 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» не надходив та на виконанні не перебуває.

Таким чином, виконавчий лист фактично не було отримано стягувачем, а отже є підстави вважати, що вони були втрачені при пересилці.

В свою чергу, відповідно до п 29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року / із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної судової адміністрації № 240 від 28 грудня 2015 року / для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, а також висновку суду про заміну заявника, як правонаступника в кредитних відносинах суд, вважає і цю вимогу заявника обґрунтованою та приходить до висновку про її задоволення.

Крім того, суд при цьому враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст., ст.19 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви і в цій частині.

Керуючись ст. ст. 2,3, 10, 19, 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.2, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 1719461 гривень 63 копійки та судових витрат в сумі 1820 гривень, а всього: 1721281 гривень 63 копійок, а саме: стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» ( 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ( 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205, ).

Видати дублікат виконавчого листа, виданого 31.01.2013, на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 05 березня 2012 року в цивільній справі № 2-948/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: