Ухвала

29 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 721/652/15-ц

провадження № 61-46318ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору застави і поруки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року у вказаній справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною четвертою статті 258 ЦПК України визначено, що перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

У частині першій статті 344 ЦПК України (у редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, що була чинною на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) зазначено, що розглянувши справу, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу у разі, зокрема, відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилено, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року залишено без змін.

Ураховуючи те, що рішення апеляційного суду вже було предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за результатом розгляду якої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 04 липня 2016 року постановлено ухвалу про залишення його без змін, відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 касаційної скарги на це ж саме судове рішення.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у цій частині вимог необхідно відмовити з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року також не підлягає відкриттю, оскільки відповідно до глави другої розділу V ЦПК України до повноважень Верховного Суду як суду касаційної інстанції не входить перегляд рішень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року та не підлягає касаційному оскарженню.

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Керуючись пунктами 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору застави і поруки недійсними.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов