Справа № 755/8937/18
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що дана заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Змістом позовних вимог є розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 2 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивачем у позовній заяві адресу його проживання та адресу проживання відповідача зазначено АДРЕСА_1, на підтвердження чого надано довідку ОСББ «Воскресенська 14Б» від 11.06.2018 року.

Як роз'яснено у пунктах 34, 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 р. № 3, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що:

місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

довідка про реєстрацію місця проживання - це документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - це паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Реєстрація місця проживання чи перебування фізичних осіб в Україні регулюється Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207.

Як убачається із відповідей наданих «ГІОЦ/КМДА» від 25.06.2018 року, сторони по справі зареєстрованими за адресою вказаною у позові: АДРЕСА_1 не значаться.

Разом з тим, як убачається із копії паспортів позивача та відповідача, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: Хмельницька обл., Волочиський район, с. Федірки, що також підтверджується відповіддю наданою ВАДР УДМС України в Хмельницькій області від 10.07.2018 року.

Будь-яких документів, які б містили інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача у Дніпровському районі м. Києва матеріали справи не містять.

Враховуючи викладені обставини, посилання позивача щодо підсудності справи Дніпровському районному суду м. Києва за місцем проживання відповідача є безпідставними, оскільки вищенаведеними нормами ст. ст. 27, 28 ЦПК України визначено підсудність пред'явлення позову саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача (позивача), проте сторони по справі у визначеному законом порядку за місцем свого проживання вказаному у позовній заяві не зареєстровані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Беручи до уваги вищезазначене та враховуючи вимоги чинного законодавства встановлено, що справа Дніпровському районному суду м. Києва не підсудна та підлягає передачі на розгляд до Волочиського районного суду Хмельницької області за підсудністю за місцем реєстрації відповідача.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/8937/18 (Провадження № 2/755/4349/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Волочиського районного суду Хмельницької області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя