24.10.2018 Єдиний унікальний № 371/539/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Миронівка

ЄУН 371/539/18

Провадження № 2/371/426/18

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі :

секретаря судових засідань Харченко І.С.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення дій, які порушують право, зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро» про визнання договору оренди землі припиненим,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що 10 жовтня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження- Агро» та ОСОБА_6 був укладений договір оренди землі. Об`єктом оренди стала земельна ділянка площею 6,2038 га, кадастровий номер :03:206:0017, яка знаходиться в адміністративних межах Пустовітської сільської ради Миронівського району.

Договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у Миронівському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 18 липня 2011 року за №001311. Строк дії договору відповідно до п. 8 становить п`ять років. Отже договір було укладено до 10 жовтня 2015 року.

15 листопада 2014 року між товариством та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі, якою внесено зміни до п. 8 договору щодо строку дії договору, передбачено, що договір укладено строком до 10 жовтня 2020 року.

За даною додатковою угодою було проведено реєстрацію змін до договору оренди від 10 жовтня 2010 року щодо зміни строку дії договору, та зареєстровано право оренди за товариством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:206:0017, зареєстроване за товариством до 10 жовтня 2020 року.

23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Миронівського нотаріального округу Київської області було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . Відповідно до даного свідоцтва спадкоємцями на земельну ділянку кадастровий номер :03:206:0017 в рівних частках є відповідачі.

Не зважаючи на наявність права оренди до 10 жовтня 2020 року, відповідач ОСОБА_4 5 червня 2017 року та повторно 7 липня 2017 року звернулася до товариства з вимогою про поверненрня земельної ділянки.

Заявнику було роз'яснено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування) не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Укладеним договором оренди не було передбачено розірвання договору в разі смерті орендодавця, тому договір є чинним і для спадкоємців.

В порушення вказаного правила, чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_7 у період з 5 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року проводив роботи по обробітку вищевказаної земельної ділянки.

У зв`язку з даними обставинами представник товариства 18 серпня 2017 року звернувся до Миронівського ВП ГУНП в Київській області з заявою щодо вжиття заходів для усунення кримінального правопорушення зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що проявляється в перешкоджанні сільськогосподарській діяльності ТОВ «Відродження-Агро».

19 серпня 2017 року ДОП Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядовий поліції Пилипчено Р.С. надав висновок, в якому, зокрема, зазначено, що зі сторони ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_4 вбачається порушення п. 27 умов договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року, а саме вчинення дій, що перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

З того часу будь-яких протиправних дій зі сторони ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не вчинялося, до початку весіннього обробітку землі.

24 квітня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняли дії по перешкоджанню працівникам товариства проводити обробіток та посів сільськогосподарських культур на орендованій земельній ділянці.

Цього дня на місце події було викликано працівників правоохоронного органу, які прийняли заяву від директора ТОВ «Відродження-Агро».

Після цього між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та директором ТОВ «Відродження-Агро»ОСОБА_8 відбулася розмова, в якій вони повідомили, що будуть самостійно обробляти та засівати дану земельну ділянку, перешкоджаючи товариству в його законному праві користуватися орендованою ділянкою.

26 квітня 2018 року ТОВ «Відродження-Агро»на земельній ділянці здійснено посів кукурудзи. Після проведеного посіву відповідачі в усній формі повідомили директора ТОВ «Відродження-Агро» про те, що ними по посівах кукурудзи будуть застосовані хімічні засоби по знищенню посівів кукурудзи, та ними буде проводитися посів сої.

Представник пзивача вважає дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що суперечать чинному законодавству.

Як на правову підставу позову, позивач послався на правила ст. 32 Закону України «Про оренду землі», за якими перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов договору або припинення договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Також зазначає, що згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці.

Вважає, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми діями порушили право ТОВ «Відродження-Агро», як орендаря, просив зобов`язати відповідачів припинити дії, які порушують права товариства на оренду земельної ділянки площею 6,2038 га, кадастровий номер :03:206:0017.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 22 травня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

15 червня 2018 року представником відповідачів подано відзив на позов. У відзиві зазначено, що позовні вимоги ТОВ «Відродження-Агро»про усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою не визнаються в повному обсязі.

10 жовтня 2010 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Відродження - Агро» було укладено договір оренди землі. Договір зареєстровано в Управлінні Держкомаему в Миронівському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 липня 2011 року за № 01311.

Згідно договору об`єктом оренди є земельна ділянка розміром 6,2038 га, що розташована на території Пустовітської сільської ради Миронівського району та належала на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія Р1 № 200084, виданого 29 січня 2002 року Пустовітською сільською радою Миронівського району, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за № 102.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22 березня 2016 року виконавчим комітетом Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємицями зазначеної земельної ділянки стали відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно з даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. відповідачі успадкували по Ѕ частині земельної ділянки площею 6,2037 гектарів з кадастровим номером :03:206:0017, розташованої на території Пустовітвської сільської ради Миронівського району Київської області.

Право власності зареєстровано 23 грудня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами (номер запису про право власності 18528720). Вказане підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77942963 від 11 січня 2018 року

Право власності відповідачів на успадковану земельну ділянку виникло у них з моменту державної реєстрації такого права, тобто з 23 грудня 2016 року.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час набуття позивачами права власності на успадковану земельну ділянку) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнсння домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою - десятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

До ст. 33 Закону України «Про оренду землі» Законом № 1533-V111 від 20 вересня 2016 року було внесено зміни, відповідно до яких законодавцем було визначено порядок дій орендаря у разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору для поновлення договору оренди землі з новими власниками (спадкоємцями).

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як власники земельної ділянки, в лютому 2017 року звернулися до керівника ТОВ «Відродження Агро» з повідомленням про перехід права власності на орендовану земельну ділянку.

Проте представник ТОВ «Відродження - Агро» у строки, встановлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не повідомив спадкоємців про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, не направив листа - повідомлення про поновлення договору та не направив проект додаткової угоди.

У відповідності до п. 34 Договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено: викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом: ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання орендарем права власності на земельну ділянку. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином ТОВ «Відродження - Агро» не дотрималося обов`язкової умови дотримання процедури реалізації права на поновлення договору оренди землі передбаченою статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Вказаного порядку орендар не дотримався, а тому втратив право на поновлення договору оренди.

В зв`язку з чим перед збором ТОВ «Відродження - Агро» урожаю, а саме 5 червня 2017 року, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до позивача з листами про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки. В листах відповідачі також просили зібрати урожай, не проводити обробіток грунту, не засівати засівати ділянку, виплатити заборгованість з орендної плати.

Листами № 17 та № 18 від 4 липня 2017 року ТОВ «Відродження - Агро» повідомило про відмову в задоволенні їх вимог.

7 липня 2017 року відповідачі повторно звернулися з листами про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди.

26 липня 2017 року ТОВ «Відродження - Агро» надіслано відповідь про відсутність підстав задоволення вимог позивачів, оскільки дія договору оренди продовжена додатковою угодою до нього до 10 жовтня 2020 року.

Не дивлячись на вказані відповіді, ТОВ «Відродження - Агро» восени 2017 року не проводилися робот по обробітку земельної ділянки.

Таким чином ТОВ «Відродження - Агро» не продовжив використовувати земельну ділянку та не вчинив дій, які б свідчили про намір в подальшому продовжувати дію договору оренди землі. В зв`язку з чим, весною 2018 року відповідачі мали намір розпочати обробіток власної земельної ділянки самостійно.

23 квітня 2018 року на належній відповідачам земельній ділянці відбувся конфлікт між директором ТОВ «Відродження - Агро» та відповідачами з приводу початку обробітку вказаної земельної ділянки, а саме внесення добрив позивачем на належну відповідачам земельну ділянку. У квітні 2018 року відповідачам стало зрозуміло, що позивач має намір використовувати належну їм земельну ділянку в подальшому. Тому ними було вирішено вирішувати спірні відносини в правовому полі, а саме в судовому порядку.

Позовну заяву було подано ТОВ «Відродження - Агро» 27 квітня 2018 року. Як зазначено в позовній заяві 26 квітня 2018 року товариством на земельній ділянці здійснено посів кукурудзи. Обставин, які б свідчили про вчинення відповідачами неправомірних дій, що порушили б право позивача проводити посів кукурудзи позивачем не наведено.

Таким чином, позивачем визнано факт використання належної відповідачам земельної ділянки. При цьому в позовній заяві відсутні відомості про вчинені відповідачами дії, які на момент подачі позовної заяви порушували б будь - які права позивача.

Твердження позивача про те, що відповідачі в усній формі повідомили директора ТОВ «Відродження - Агро» про те, що ними по посівах кукурудзи будуть застосовані хімічні засоби по знищенню посівів кукурудзи, та ними будуть проводитися посів сої, є домислами позивача та не підтверджуються належними та достовірними доказами.

Позивачем не надано достатніх та достовірних доказів про порушення на момент подачі позовної заяви права позивача шляхом вчинення відповідачами неправомірних дій, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не піддягають задоволенню.

За викладених вище обставин, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Відродження - Агро» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є безпідставними, необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

21 червня 2018 року позивачем подано відповідь на відзив.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Жодних з вищеперерахованих обставин у орендних відносинах між позивачем та відповідачами не наставало.

За змістом ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Договором оренди землі від 10 жовтня 2010 року не передбачено розірвання договору в разі смерті орендодавця (п. 35 Договору). Позивач не надавав своєї згоди на розірвання договору за згодою сторін, а отже право оренди, зареєстроване за позивачем, є чинним до 10 жовтня 2020 року, як і сам договір оренди, строк дії якого не закінчився.

Щодо настання моменту застосування права на поновлення дії договору оренди у позивача зазначив, що диспозиція ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначає, як правило поведінки, що моментом настання застосування переважного права позивача на поновлення строку дії договору оренди є його закінчення.

У даному випадку після смерті орендодавця строк дії договору не закінчувався, а тому умов для застосування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк із спадкоємцями не настало.

Щодо обґрунтованості позовних вимог зазначив, що 29 травня 2018 року позивач отримав довідку від Миронівського ВП ГУНП в Київській області про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні громадянина ОСОБА_8 . У довідці зазначено, шо в ході перевірки встановлено, що 23 квітня 2018 року ТОВ «Відродження-Агро» вносило мінеральні добрива на паях громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В цей час вищевказані громадяни почали перешкоджати внесенню мінеральних добрив на поле та заважали проводити господарські діяльність чим спричинили йому матеріальні збитки, що призвело до конфлікту.

Отже вчинення відповідачами протиправних дій, спрямованих на перешкоджання використанню земельної ділянки на умовах оренди, підтверджується двома документами: висновком від 19 серпня 2017 року, наданим ДОП Миронівського ВП ГУНП в Київській області, та довідкою від 29 травня 2018 року, наданою Миронівським ВП ГУНП в Київській області.

18 червня 2018 року, заперечуючи проти позову та, посилаючись на безпідставність вимог позивача, відповідачі пред`явили зустрічні вимоги. Просили припинити дію договору оренди землі з наступних підстав.

Зустрічний позов обґрунтували обставинами, які були викладені у відзиві на позов.

Додатково зазначили, що, як власники земельної ділянки, в січні 2017 року повідомили керівника ТОВ «Відродження - Агро» про перехід права власності на орендовану земельну ділянку, передавши листи від 17 січня 2017 року безпосередньо директору товариства. Оскільки відповіді на вказані листи не отримали, вони 17 лютого 2017 року направили листи-повідомлення поштою.

ТОВ «Відродження - Агро» у строки, встановлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не повідомило їх, як спадкоємців орендодавця, про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, не направило листа - повідомлення про поновлення договору та проект додаткової угоди.

У відповідності до п. 34 договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря: придбання орендарем права власності на земельну ділянку. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином ТОВ «Відродження - Агро» не виконало обов`язкової умови дотримання процедури реалізації права на поновлення договору оренди землі після смерті орендодавця, передбаченої ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому втратило право на поновлення договору оренди.

З цих підстав вважають договір оренди землі припиненим з 25 березня 2017 року (через один місяць після отримання повідомлення про зміну власників земельної ділянки).

Перед збором ТОВ «Відродження - Агро» урожаю, а саме 5 червня 2017 року вони звернулися до ТОВ «Відродження - Агро» з листами про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки. В листах просили зібрати урожай, не проводити обробіток ґрунту, не засівати земельну ділянку, виплатити заборгованість з орендної плати.

Листами № 17 та № 18 від 04.07.2017 року ТОВ «Відродження - Агро» повідомило про відмову в задоволенні їх вимог, посилаючись на те, що дію договору оренди було продовжено до 10 жовтня 2020 року додатковою угодою про внесення змін до договору оренди землі від 15 листопада 2014 року.

ТОВ «Відродження - Агро» восени 2017 року не проводило роботи по обробітку чи засіву земельної ділянки, листа - повідомлення з проектом додаткової угоди у встановлений законодавством строк їм не направило, тому вони вважали дію договору оренди землі припиненою.

23 квітня 2018 року ТОВ «Відродження - Агро» на належній їм земельній ділянці почало внесення добрив, а 26 квітня 2018 року на вказаній земельній ділянці було здійснено посів кукурудзи, що перешкодило їм господарювати на власній земельній ділянці.

Їх порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Просили визнати договір оренди землі, укладений ТОВ «Відродження- Агро» та ОСОБА_6 10 жовтня 2010 року припиненим.

30 серпня 2018 року представник позивача подав відзив на зустрічну позовну заяву.

Відзив обґрунтовано тими обставинами, що обставин, при яких припиняється укладений договір, не наставало.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором оренди землі від 10 жовтня 2010 року не передбачено його розірвання, чи припинення в разі смерті орендодавця. Товариство не надавало своєї згоди на розірвання договору за згодою сторін, а отже договір є чинним до 10 жовтня 2020 року.

Щодо настання моменту застосування права на поновлення дії договору оренди у позивача.

Диспозиція ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначає як правило поведінки, що моментом настання застосування переважного права позивача на поновлення строку дії договору оренди є його закінчення. Гіпотеза даної статті визначає умови за наявності або відсутності яких вступає в дію правило поведінки.

Отже, якщо у разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі, орендар який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, моментом застосування якого є закінчення строку дії договору, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

У даному випадку після смерті орендодавця строк дії договору не закінчувався, а тому умов для застосування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк із спадкоємцями не настало.

Просив відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 серпня 2018 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення дій, які порушують права призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заявлених вимог та заперечень проти зустрічного позову послався на обставини, які ним викладено у позові, відповіді на відзив та відзиві на зустрічний позов.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, посилаючись на мотиви, наведені у відзиві на позовну заяву, та підтримала зустрічні позовні вимоги.

Аналогічну позицію висловила представник відповідачів ОСОБА_3 . Представник зазначила, що жодних протиправних дій відповідачі не вчиняли, вони мають позицію та заявили вимогу про припинення дії договору.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_4 , представників сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що підстави для задоволення первісного та зустрічного позову відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

В ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Нормами ст. 27 вказаного Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Вказані норми закону вказують на те, що позивач, як орендар земельної ділянки, має право на захист свого права на володіння та користування земельною ділянкою та у випадку порушення його прав, - на відновлення порушеного права.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Відродження - Агро» було укладено договір оренди землі.

Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему в Миронівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 липня 2011 року за № 01311.

Згідно договору об`єктом оренди стала земельна ділянка площею 6,2038 га, що розташована на території Пустовітської сільської ради Миронівського району та належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія Р1 № 200084, виданого 29 січня 2002 року Пустовітською сільською радою Миронівського району, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на земельну ділянку за № 102.

Пунктом 8 договору визначено, що термін дії договору становить 5 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

15 листопада 2014 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Відродження-Агро» було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року.

Пунктом 2 додаткової угоди п. 8 договору оренди землі викладено в новій редакції: «Даний договір укладено строком до 10 жовтня 2020 року. Строк дії цього договору визначено сторанами з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Вказані обставини підтверджені даними договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року та додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року, укладеної сторонами 15 листопада 2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 31264297 від 19 грудня 2014 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 77942963 від 11 січня 2017 року (а.с., а.с. 19-24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22 березня 2016 року виконавчим комітетом Пустовітівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємицями зазначеної земельної ділянки стали відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно з даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В., відповідачі успадкували по Ѕ частині земельної ділянки площею 6,2037 гектарів, з кадастровим номером :03:206:0017, розташованої на території Пустовітської сільської ради Миронівського району Київської області.

Право власності зареєстровано 23 грудня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами (номер запису про право власності 18528720).

Вказані обставини підтверджені даним свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 березня 2016 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 грудня 2016 року, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77942963 від 11 січня 2018 року (а.с.,а.с. 78-81).

Після оформлення спадкових прав, відповідачі 5 червня 2017 року та 7 липня 2017 року повідомили ТОВ «Відродження-Агро» про перехід до них права власності на орендовану земельну ділянку, направивши на адресу товариства відповідні листи. У повідомленні повідомили, що вини є новими власниками земельної ділянки та договір оренди продовжувати не будуть, просили зібрати урожай, не проводити обробіток грунту, не засівати земельну ділянку, виплатити орендну плату за 2017 рік та повернути земельну ділянку відповідно до п. 24 договору оренди.

Вказані обставини підтверджуються даними листів-повідомлень від 5 червня 2017 року та 7 липня 2017 року (а.с., а.с. 9,12,15).

Листами від 4 липня 2017 року та 27 липня 2017 року директор ТОВ «Відродження-Агро» у відповідь на листи - повідомлення спадкоємців повідомив їх про відсутність підстав для задоволення вимог, оскільки дія договору оренди продовжена додатковою угодою до нього до 10 жовтня 2020 року. Згідно пункту 35 договору оренди землі відповідачі не маєють право достроково розірвати договір оренди. Товариство належним чином виконує свої зобовязання, згідно умов договору оренди землі, вчасно виплачує орендну плату, не порушує жодних їх прав, як власника земельної ділянки, несе значні витрати у заходах по відновленню та поліпшенню родючості грунту земельної ділянки.

Звертаючись з позовом до суду, представник позивача послався на ті обставини, що чоловік відповідача ОСОБА_4 у період часу з 5 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року проводив роботи по обробітку орендованої позивачем земельної ділянки. У зв`язку з даними обставинами представник товариства 18 серпня 2017 року звернувся до Миронівського ВП ГУНП в Київській області з заявою щодо вжиття заходів для усунення кримінального правопорушення зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що проявляється в перешкоджанні сільськогосподарській діяльності ТОВ «Відродження-Агро».

Ці обставини не заперечені відповідачем та представником відповідачів та підтверджуються даними висновку ДОП Миронівського ВП ГУНП в Київській області рядовий поліції Пилипчено Р.С. від 19 серпня 2017 року, за змістом якого працівником поліції встановлено, що зі сторони ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_4 вбачається порушення п. 27 умов договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року, а саме вчинення дій, що перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (а.с. 26-28).

Вказані дії були припинені, жодних інших дій щодо земельної ділянки сторони не вчиняли до квітня 2018 рроку.

Судом встановлено, що факт порушення відповідачами прав позивача як орендаря земельної ділянки, не знайшов свого підтвердження.

Сторони не заперечили, що 23 квітня 2018 року на спірній земельній ділянці мала місце розмова між директором ТОВ «Відродження - Агро» та відповідачами з приводу початку обробітку вказаної земельної ділянки, відповідачі повідомили про намір самостійно обробляти та засівати дану земельну ділянку.

Суперечка була припинена і 26 квітня 2018 року позивачем на орендованій земельній ділянці здійснено посів кукурудзи.

Обставин, які б свідчили про вчинення відповідачами неправомірних дій, які порушили б право позивача проводити посів кукурудзи, позивачем не доведено.

Підставою звернення до суду 27 квітня 2018 року були посилання представника позивача на той факт, що відповідачі в усній формі повідомили директора ТОВ «Відродження - Агро» про те, що ними по посівах кукурудзи будуть застосовані хімічні засоби по знищенню посівів кукурудзи, та будуть проводитися посіви сої.

Вказаний факт заперечено відповідачами та не підтверджено доказами.

Жодним доказом не підтверджено факт виклику та виїзду на місце події працівників правоохоронного органу та факт подання директором ТОВ «Відродження-Агро» заяви про кримінальне правопорушення.

Зі змісту талону-повідомлення № 55 від 24 квітня 2018 року, який додано до позовної заяви, не вбачається хто та з яким фактом звернувся до правоохоронного органу. Вказаний документ не містять інформації про обставини і факти, якими обґрунтовано позов про усунення перешкод в користуванні майном оренди.

Позивачем не доведено, що відповідачами було вчинено дії, спрямовані на вилучення земельної ділянки з володіння та користування товариства, вчинення перешкод у користуванні вказаною земельною ділянкою, висловлення погроз чинити перешкоди, які б мали об`єктивні причини бути сприйнятими реально, тому його вимоги не підлягають до задоволення.

Зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких мотивів.

У відповідності до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійної о користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином право власності відповідачів на успадковану земельну ділянку виникло у них з моменту державної реєстрації такого права, тобто з 23 грудня 2016 року.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як власники земельної ділянки, в лютому 2017 року звернулиця до керівника ТОВ «Відродження Агро» з повідомленням про перехід права власності на орендовану земельну ділянку.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором оренди землі від 10 жовтня 2010 року не передбачено його розірвання, чи припинення в разі смерті орендодавця.

Згідно з п. 34 договору оренди землі від 10 жовтня 2010 року дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено: викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом: ліквідації юридичної особи - орендаря; придбання орендарем права власності на земельну ділянку. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

За правилами ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі:закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 ЗК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 вказаного Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Статтею 33 Закону визначені правові підстави поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до вказаного правила передумовами виникнення переважного права на поновлення є: закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі; належне виконання договору орендарем; наявність інших осіб, які виявили намір укласти договір оренди цієї ж земельної ділянки.

Отже, якщо у разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі, орендар має дотримуватися вказаних правил у разі закінчення строку дії договору.

У даному випадку після смерті орендодавця строк дії договору не закінчувався, а тому передумов для застосування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк із спадкоємцями не настало.

При укладенні договору оренди землі сторонами не передбачено, що дія договору припиняється у разі настання смерті орендодавця.

Смерть орендодавця не є підставою для припинення дії договору оренди, а також для його розірвання чи зміни його умов. Усі права та обов`язки орендодавця після його смерті переходять до його спадкоємців.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законнимі обґрунтованим. Законнимє рішення, ухвалене судом відповідно донорм матеріальногоправа із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повноі всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які булидосліджені всудовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як зазначено в ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

На підставі з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою та зустрічні позовні вимоги про визнання договору оренди землі припиненим не доведені.

Оскільки судом не встановлено факту порушення прав сторін, підстави для відновлення порушеного права відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами частин 2 та 3 вказаної статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду сторонами сплачено судовий збір.

Згідно наведеного правила підстави для стягнення судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 229, 258, 259, 263, 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення дій, які порушують правоповністю.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро» про визнання договору оренди землі припиненимповністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження-Агро», , місцезнаходження : Київська область, Миронівський район, село Пустовіти, вулиця Івана Франка, 91.

Відповідачі:

ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київської області 03 листопада 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київської області 01 листопада 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ,зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту судового рішення 05 листопада 2018 року.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук