Справа № 459/3835/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/190/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
У Х В А Л А

судового засідання

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Ніткевича А.В., Бойко С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю - представника апелянта ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3 -

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання недійсним/нікчемним заповіту, визнання права на спадщину за законом шляхом визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась в суд із позовом (з у рахуванням уточнень такого) про визнання заповіту недійсним, визнання права на спадщину за законом шляхом визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.03.2013 р. померла її двоюрідна сестра ОСОБА_8 16.03.2013 р. вона відвідувала сестру за місцем її проживання разом із сусідом ОСОБА_9 та вона повідомила, що хоче оформити заповіт на квартиру на неї. Вона не прийняла цього до уваги, оскільки думала, що у звязку з віком сестра не усвідомлює значення сказанного. Вона мала намір приїхати до неї 20-22 березня 2013 рогку для складання заповіту. Про смерть сестри її ніхто не повідомив. Після того як їй стало відомо про смерть ОСОБА_8, вона та інші спадкоємці звернулись в Червоноградську державну нотаріальну контору, де дізнались, що сестра заповіла свою квартиру сусідці відповідачці ОСОБА_5 Вважає заповіт недійсним, оскільки на день його посвідчення у сестри міг спостерігатись процес психічного розладу.

Вказує, що на момент смерті її двоюрідна сестра ОСОБА_10 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому вважає, що спірний заповіт слід визнати недійсним на підставі ст.225 ЦК. Також просить визнати спірний заповіт нікчемним, так як такий складено з порушенням його форми. В обґрунтування даної вимоги зазначила, що зазначені у заповіті місце та час його складення не відповідають дійсності. Вважає, що нотаріусом при посвідченні даного заповіту було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій, так як спірний заповіт складався нотаріусом за допомогою технічних засобів в приміщенні нотаріальної контори, підписала його ОСОБА_8 у себе вдома, остання його вголос не прочитала, а посвідчення його відбулось знову у нотаріальній конторі за відсутності заповідача.

В ході розгляду справи третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 подала суду позовну заяву до ОСОБА_5 з участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_11, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним. В його обґрунтування послалась на те, що ОСОБА_8 тяжко хворіла і не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними через те, що була інвалідом по зору, мала тяжке захворювання алергію. Тому вважає, що цей заповіт підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання права на спадщину за законом та позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, визнання права на спадщину за законом - відмовлено.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року оскаржила позивач ОСОБА_2.

В обгрунтування апеляційної скарги покликаються на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Мотивує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначив лише щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 про визнання права на спадщину за законом. Що ж стосується вимоги про визнання недійсним (нікчемним) оскаржуваного заповіту в користь ОСОБА_5, як і про визнання за нею права власності в порядку спадкування на однокімнатну квартиру померлої, суд жодного рішення не ухвалив і таке відсутнє в резолютивній частині оскаржуваного рішення. Так, в уточнених позовних вимогах позивач просила визнати заповіт недійсним/нікчемним, оскільки на момент складання і посвідчення такого ОСОБА_8 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, крім того, на думку апелянта, заповіт складено з порушенням його форми та змісту.

Зазначає, що Висновок судового психіатричного експерта № 70 від 08 лютого 2016 року в якому зазначено, що ОСОБА_8 на момент складення заповіту 05 червня 2012 року психічними розладами не страждала та могла усвідомлювати значення своїх дій, не може слугувати доказом у справі, оскільки не був обовязковим для суду, у відповідності до ч. 6 ст. 147 ЦПК України в редакції чинній на момент проведення експертизи. Судом не надано будь - якого значення показанням свідків, допитаних в судовому засіданні, які підтвердили той факт, що ОСОБА_8 на момент посвідчення заповіту не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Звертає увагу й на те, що судом не спростовано й того факту, що ОСОБА_8 не зачитувала оспорюваний заповіт в голос, висновок комісійної судово - медичної експертизи № 108 від 31 липня 2017 року, яким підтверджено, що ОСОБА_8 не могла зачитати заповіт через вади зору до уваги не взяв, зіславшись на ч. 6 ст. 147 ЦПК України, відповідно до якої висновок експерта не є обов»язковим для суду, притому взявши до уваги висновок судово - психіатричної експертизи. Вважає, що все вищенаведене свідчить про відсутність волі заповідача на складання такого заповіту, так як ОСОБА_8 вже не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, складання та посвідчення заповіту відбувалось з порушенням закону.

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

31 липня 2018 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про зняття справи з апеляційного розгляду та направлення справи в суд першої інстанції для ухвалення додаткового рішення. Таку мотивує тим, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не вирішив її позовні вимоги: про визнання недійсним/нікчемним оскаржуваного заповіт ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь відповідача ОСОБА_5, який був посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 і зареєстрований в реєстрі за № 1-728; про визнання за позивачем ОСОБА_2, як спадкоємницею за законом померлої ОСОБА_8, право на її спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_8, визнавши за позивачем право власності на таку в порядку цього спадкоємства

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Відповідно до п. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 27 січня 2017 року подала до суду заяву про уточнення позовних вимоги. Просила суд:

- визнати недійсним/нікчемним заповіт ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь відповідача ОСОБА_5, який був посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 і зареєстрований в реєстрі за № 1-728;

- визнати за позивачем ОСОБА_2, як спадкоємницею за законом померлої ОСОБА_8 право на її спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_8, визнавши за позивачем право власності на таку в порядку цього спадкоємства ( т. 3 а.с. 52 -53).

Крім того, колегію суддів встановлено, що 03 березня 2015 року ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву для спільного розгляду, просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_8, померлої 19 березня 2013 року, який посвідчений державним нотаріусом Червоноградської ДНК ОСОБА_12, 05 червня 2012 року ( т- 2 а.с. 119).

Як вбачається з рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року, вимоги первісного позову залишились судом першої інстанції не вирішеними в повному об»ємі ( т 3 а.с. 151 - 153), зокрема, не вирішеними є позовні вимоги ОСОБА_2 про визнати недійсним/нікчемним заповіту ОСОБА_8 та про визнання за позивачем ОСОБА_2, як спадкоємницею за законом померлої ОСОБА_8, право на її спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_8, шляхом визнання за позивачем права власності на таку в порядку цього спадкоємства.

Окрім того, судом першої інстанції вирішено позовну вимогу третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом, якої остання не заявляла.

Враховуючи наведені обставини і вимоги процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку, що цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання недійсним/нікчемним заповіту, визнання права на спадщину за законом шляхом визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, слід зняти з апеляційного розгляду та повернути Червоноградському міському суду Львівської області, для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у місячний строк з дня отримання суддею - доповідачем даної справи.

Керуючись ст. 270, ч. 3 ст. 365 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської областівід 24 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання недійсним/нікчемним заповіту, визнання права на спадщину за законом шляхом визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним - зняти з апеляційного розгляду та повернути Червоноградському міському суду Львівської області, для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у місячний строк з дня отримання суддею - доповідачем даної справи.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_13