Ухвала

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа №573/1077/17

провадження №61-37051ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року в указаній вище справі.

Відповідно до підпункту 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За положеннями статті 325 ЦПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня

2017 року, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

У поданій касаційній скарзі заявник просив поновити строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, посилаючись на те, що вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки незаконні дії відповідача призвели до тяжкого захворювання його дружини, одразу після судового засідання заявник виїхав до Автономної Республіки Криму, а отже, не міг вчасно подати касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, якими заявник обґрунтовує заяву про поновлення процесуального строку, або наведення інших поважних причин для поновлення строку, а також для сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали суду заявником подано про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тими ж обставинами, що і попередньо подана заява, зокрема, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин та пов'язано з хворобою дружини заявника, його перебування на території АР Крим, хворобою адвоката, який підготував касаційну скаргу лише 23 травня 2018 року. Крім того, у заяві просив звільнити його від сплати судового збору на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Заявник, посилаючись на те, що незаконні дії відповідача призвели до тяжкого захворювання його дружини, після судового засідання заявник виїхав до Автономної Республіки Криму, а отже, не міг вчасно подати касаційну скаргу, не навів обгрунтованих та об'єктивних підстав подання ним касаційної скарги на ці рішення лише у травні 2018 року.

Посилання на хворобу дружини, а також перебування заявника на території АР Крим не підтверджують поважність причин подання касаційної скарги після спливу майже піврічного строку з часу постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про залишення рішення суду першої інстанції без змін. При цьому, позивач був присутнім під час розгляду справи апеляційним судом та ухвалення ним рішення, був обізнаний про зміст цього рішення.

Наведені заявником обставини не є поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження та не є тими обставинами, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Хвороба дружини заявника не свідчить про відсутність у останнього можливості своєчасно подати касаційну скаргу. Аналогічне стосується і обставин перебування заявника на території АР Крим.

Вказані обставини не свідчать про відсутність у нього можливості в розумні інтервали часу вжитии заходів для своєчасного оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, наведені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави пропуску такого строку є неповажними.

Виключних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, заявник не наводить та жодним доказом такі підстави не підтверджує.

У клопотанні про поновлення процесуального строку заявник не наводить особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення зі спливом значного строку з моменту набрання ним законної сили.

За таких обставин та відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження ТОВ «Агрома» слід відмовити.

За наведених обставин, не потребує окремого розгляду та вирішення поданого клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року у справі позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька