Справа № 159/2415/18
Провадження № 2/159/798/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

- судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Жукової Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 110000 грн. виплаченого позивачем відшкодування, в порядку регресу.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини; відповідач у справі ОСОБА_2, перебуваючи у трудових відносинах з ним, а саме працюючи на посаді водія сідельного тягача марки «DAF-95ХР» р.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE» р.н.з.НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року під час виконання своїх посадових обов'язків вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув громадянин ОСОБА_5. Автомобіль марки «DAF-95ХР» р.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE» р.н.з.НОМЕР_2 яким керував відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди належав як власнику йому, який є підприємцем. Вироком Любомльського районного суду Волинської області від 01 листопада 2016 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року з нього на користь потерпілої ОСОБА_4 було стягнуто 45000 грн. моральної шкоди. 15 серпня 2017 року рішенням Апеляційного суду Волинської області, апеляційну скаргу ОСОБА_4 було задоволено частково, стягнуто з нього в користь останньої 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди. На даний час рішення Апеляційного суду Волинської області виконано він відшкодував в повному обсязі моральну шкоду в розмірі 100000 грн. 07 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. З покликанням на норми ст. 134 КЗпП України, ст.1172, 1191 ЦК України він прохає суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь 110000 грн. виплаченого ним відшкодування, у порядку регресу.

Представник позивача ОСОБА_1 у ході судового розгляду позов підтримав з підстав, зазначених у ньому і прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у ході судового розгляду позов визнав і не заперечив проти його задоволення, визнав обставини, якими позивач обґрунтував позовні вимоги.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також вказала в своїй заяві, що позивачем їй повністю відшкодована моральна шкода в розмірі 100000 грн.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Сторонами визнається та підтверджується вироком Любомльського районного суду Волинської області від 01 листопада 2016 року та обставина, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідач у справі ОСОБА_2, керуючи сідельним тягачем марки «DAF-95ХР» р.н.з.НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KRONE» р.н.з.НОМЕР_2, належним на праві власності позивачу ОСОБА_3, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинув громадянин ОСОБА_5. Вказаним вироком суду відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та звільнено від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, моральну шкоду, завдану внаслідок злочину в сумі 45000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 15 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, змінено рішення Ковельського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року в частині розміру відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4,

100000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Платіжними дорученнями №3203 від 27 грудня 2017 року, №1065 від 20 квітня 2018 року, №1069 від 20 квітня 2018 року, постановою головного державного виконавця Ковельського міськрайонного ВДВС від 07 травня 2018 року про закінчення виконавчого провадження доводиться та обставина, що позивачем у повному обсязі відшкодовано моральну шкоду в розмірі 100000 грн., заподіяну потерпілій ОСОБА_4 внаслідок ДТП.

Згідно ч.1, 2 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Згідно п.3 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.

Таким чином, суд аналізуючи викладені обставини, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 100000 грн., оскільки вказана сума підтверджена належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141,263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 134 КЗпП України, ст.1191, 1167,1187 ЦК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 (НОМЕР_3) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, заподіяну шкоду в порядку регресу у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 06 серпня 2018 року

Головуючий: В.О.Лесик