Справа №442/8268/18
Провадження №2/442/2512/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

27 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину,-

за участю позивача ОСОБА_1Й,

в с т а н о в и в :

03.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з останнього аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.12.2013 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи з 01.01.21014 року. Зазначає, що ухвалений судом розмір аліментів на утримання синів на сьогоднішній день не забезпечує їхнє належне матеріальне становище у звязку із постійним зростанням цін на одяг та взуття, продукти харчування, медичні препарати, тощо. Крім того, діти відвідують різні гуртки, у звязку з чим потребують енергетично збалансованого харчування, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину.

03.12.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку.

Ухвалою від 03.12.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 27.12.2018 року, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду. Однак, на розгляд справи відповідач не з'явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх серії І-СГ № 017827 від 04.08.2005 року та серії І-СГ № 299120 від 10.10.2011 року.

Згідно ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.12.2013 року, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається ОСОБА_2 зобовязався щомісяця сплачувати аліменти на неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., починаючи з 01.01.2014 року і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до довідки №1088, виданої 24.09.2018 року Попелівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована на ІНФОРМАЦІЯ_3. в с. Попелі Дрогобицького району Львівської області та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем ОСОБА_2 доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого з 01.01.2018 року не може бути меншим 3723 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дітей. Доказів протилежного суду не надано.

Разом з тим, батьки повинні нести витрати на утримання дитини в рівних частинах, тому суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі повинен становити половину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати повязані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі по 1100 грн. щомісячно, що на думку суду буде відповідати інтересам дітей, враховуючи їх вік та матеріальні потреби, забезпечить дітям належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 141, 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

Відкликати попередній виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.12.2013 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Роз'яснити учасникам справи що повне судове рішення буде складено 27.12.2018 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання вул. І. Франка, 18, с. Довге Гірське Дрогобицького району Львівської області.

Головуюча суддя Курус Р.І.