Справа № 630/265/18
Провадження № 2/630/207/18
10 серпня 2018 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участі секретаря Тимошенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 30 листопада 1999 року Люботинським міським відділом РАГС Харківської області, актовий запис № 166.
В позові ОСОБА_1 вказувала, що шлюбні відносини з дружиною припинені в березні 2018 року з тих причин, що у них виявилися різні погляди на життя, що призвело до погіршення сімейних стосунків, втратили почуття поваги та любові. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе, оскільки сім'я розпалась остаточно.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Одночасно з цим, позивач висловила згоду на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Зі згоди позивача, суд розглядає справу за відсутністю відповідача, в заочному судовому засіданні.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 102966, виданим Люботинським міським відділом РАГС Харківської області 30 листопада 1999 року.
Під час шлюбу у подружжя народились діти: 12 серпня 2001 року син ОСОБА_3, 15 травня 2005 року син ОСОБА_4, і 26 червня 2012 року син ОСОБА_5.
Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в березні 2018 року, після чого відповідач ОСОБА_2 почав проживати окремо від дружини. Причиною розірвання шлюбу є небажання позивача жити з відповідачем однією сім'єю і різні погляди на життя, взаємовідносини в сім'ї, через що сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до взаємного відчуження та небажання миритися. Позивач наголошує на розірванні шлюбу, його намір є остаточним та відповідає його інтересам. При цьому підстав для вжиття заходів для примирення суд не вбачає, оскільки позивач наголошує на розірвання шлюбу, а відповідач не здійснив дієвих заходів по відновленню сім'ї. До того ж, у позивача відсутнє бажання підтримувати стосунки з відповідачем, що виключає можливість їх примирення.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).
Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для неї істотне значення, та робить неможливим їхнє подальше спільне проживання і збереження сімї, тому шлюб між сторонами слід розірвати.
Керуючись ст.ст. 22, 24, 55, 56, 110, 112 СК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, вул. Ключева, 10, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний № НОМЕР_2, адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, вул. Ключева, 10, зареєстрований 30 листопада 1999 року Люботинським міським відділом РАГС Харківської області за актовим записом № 166, розірвати.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін