Справа №560/1504/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 січня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, що зареєстрований Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім'ї.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як вважає, що ніякий строк на примирення подружжя не зможе зберегти їх шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд шлюб не розривати, оскільки він хоче зберегти сім'ю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 січня 2017 року. Шлюб зареєстровано Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №1. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 04 січня 2017 року (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі одного з подружжя.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, суд з урахуванням того, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому прізвище позивача надалі слід іменувати "ОСОБА_1".

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 січня 2017 року Дубровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача надалі іменувати - "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор