Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2018 Справа №607/11943/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Осів І.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, просить визнати за ним право власності на ? квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, яка померла 07 лютого 2017 року. ОСОБА_7 мотивовано тим, що позивач не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 в нотаріуса через відсутність встановленого факту проживання однією сімєю.

Ухвалою судді від 25 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали та просили його задовольнити. Зазначили, що їх сестра ОСОБА_6, яка померла 07 лютого 2017 року була дружиною батька позивача, та проживала разом з ним в квартирі, з моменту одруження з ОСОБА_8 в 2002 році. Вони, як сестри померлої, спадщини після її смерті не приймали та не бажають спадкувати.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого міським бюро технічної інвентаризації 19 вересня 2014 року, позивачу ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належали на праві спільної часткової власності по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

04 січня 2017 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №217652 виданим 04 січня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9 23 січня 2018 року, 1/3 частку квартири по вулиці №216 в будинку №7 по вулиці В.Великого в місті Тернополі, яка належала померлому, успадкували в рівних долях по 1/6 частині спадкоємці першої черги дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_4.

07 лютого 2017 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №217861 виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області 08 лютого 2017 року.

Після її смерті приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведена спадкова справа №62058449. Відповідно до матеріалів спадкової справи заповіту за життя померла не складала.

Відповідно до довідки ПП «ОСОБА_7 1» від 20 червня 2018 року №179, будинкової книги квартири по вулиці №216 в будинку №7 по вулиці В.Великого в місті Тернополі, позивач ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_6 у вказаній квартирі починаючи з 28.12.2002 року до дня смерті.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 23 лютого 2018 року, ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю четвертої черги, оскільки ним не надано доказів проживання однією сімєю разом із померлою.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1219ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини другої ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири по вулиці №216 в будинку №7 по вулиці В.Великого в місті Тернополі, 3 з яких їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого міським бюро технічної інвентаризації 19 вересня 2014 року та 1/6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 2018 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_9 23 січня 2018 року.

Оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 проживав однією сімєю із ОСОБА_6, як дружиною свого батька з 2002 року до дня смерті, що також визнали відповідачі по справі, він прийняв спадщину, так як на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, а тому він є спадкоємцем четвертої черги за законом та має право спадкувати після її смерті.

Як вбачається із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи те, що позивач не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла 07 лютого 2017 року у нотаріуса, а також зважаючи на визнання відповідачами позову, право ОСОБА_4 на спадкування підлягає судовому захисту та позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.2,4,12,13,76-78,258-268,273,352-355ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1225, 1264, 1268-1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 81,120 Земельного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 (місто Тернопіль, вулиця Володимира Великого, 7/216, ІПН НОМЕР_1) право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 23 лютого 2017 року, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,5 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяОСОБА_7