Єдиний унікальний номер: 448/1707/18
Провадження № 2/448/1032/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14.12.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Шегинської Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 09.06.1990р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Крукеницькій сільській раді Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №8. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які вже досягнули повноліття.

Зазначає, що спільне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося, між ним постійно виникали різного роду суперечки та сварки, щасливої та міцної сімї збудувати не змогли.

Стверджує, що протягом останніх шести років вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечитиме їх інтересам.

З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила іменувати її дошлюбним прізвищем «Хмелівська».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та згідний на розірвання шлюбу з позивачкою. Просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Сторони з 09.06.1990р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Крукеницькій сільській раді Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №8. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей, які досягнули повноліття.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини через протилежні погляди на сімейні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння.

Окрім цього, встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу, вони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №375268 від 09.06.1990 року, копією свідоцтва про народження дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3, копіями паспортів сторін по справі, письмовою заявою позивачки від 03.12.2018р., письмовою заявою відповідача від 11.12.2018р. та іншими матеріалами справи.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №375268, виданого сторонам по справі 09.06.1990 року Крукеницькою сільською радою Мостиського ЗАГСу, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище «Хмелівська» на прізвище чоловіка «Партика».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Хмелівська».

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи покладається у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141-142, 200 ч.3. 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 червня 1990 року у Крукеницькій сільській раді Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №8.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Хмелівська».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого нею судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженка с.Хлиплі Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак