АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Київ

Справа №758/2812/15-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 01 серпня 2018 року

Повний текст постанови складено 02 серпня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот»

Справа №758/2812/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3822/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Трегубенко Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача Полковської Діани Едуардівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на рішення Подільського районного суду м. Києва, ухваленого 23 серпня 2016 року суддею Трегубенко Л.О. в приміщенні Подільського районного суду м. Києва, повний текст рішення виготовлено 13 березня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про визнання незаконними, недійсними та скасування: Наказу «Про переведення» №300/к від 08.12.2014 р., наказу «Про зміну істотних умов праці старшого інспектора канцелярії загально-адміністративного відділу дирекції з розвитку та управління персоналом ОСОБА_2.» №255/к від 06.10.2014 р., Наказу «Про зміну в організації виробництва і праці та внесення змін до штатного розпису центрального офісу АСК «Укррічфлот» №74/ш/о від 30.09.2014 р., Посадової інструкції старшого інспектора канцелярії загально адміністративного відділу Дирекції з розвитку та управління персоналом Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», затверджену 23.09.2014 р., Наказу №258/к від 03.08.2015 р., та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» на її користь різницю в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи (недоотриману заробітну плату) за період з 08.12.2014 р., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., поновити попередні умови праці, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до ПАТ «СК «Укррічфлот» про визнання недійсними наказів про переведення та зміну істотних умов праці, стягнення різниці в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваній роботі та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є акціонером та працює в ПАТ «СК «Укррічфлот» з 1975 року, а на посаді старшого інспектора канцелярії з 1996 року.

Зазначила, що з квітня 2014 року почалися порушення її прав, а саме: вимагання надання інформації як від акціонера. У зв'язку з цим почались погрожування звільненням, не допускали до робочого місця.

Позивач вказала, що 09 грудня 2014 року їй повідомили та вручили наказ від 08 грудня 2014 року «Про переведення» з додатками до нього - наказами щодо зміни істотних умов праці, на які посилаються у вищевказаному наказі. На підставі даного наказу з 08 грудня 2014 року позивач вказує, що недоотримає 0,75 % заробітної плати, що становить з її розрахунку 7 670,75 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, посилаючись на Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», уточнивши позовні вимоги, просила визнати незаконним наказ «Про переведення» №300/к від 08.12.2014 р., наказу «Про зміну істотних умов праці старшого інспектора канцелярії загально-адміністративного відділу дирекції з розвитку та управління персоналом ОСОБА_2.» №255/к від 06.10.2014 р., Наказу «Про зміну в організації виробництва і праці та внесення змін до штатного розпису центрального офісу АСК «Укррічфлот» №74/ш/о від 30.09.2014 р., Посадової інструкції старшого інспектора канцелярії загально адміністративного відділу Дирекції з розвитку та управління персоналом Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот», затверджену 23.09.2014 р., Наказу №258/к від 03.08.2015 р., стягнути з ПАТ «СК «Укррічфлот» на її користь різницю в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи (недоотриману заробітну плату) за період з 08.12.2014 р., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., поновити попередні умови праці (поновити на попередній роботі та попередньому робочому місці), стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» задоволено частково.

Визнано незаконним і скасувано наказ Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Про переведення» від 08.12.2014, №300/к, в редакції наказу від 23.06.2016, №157/к «Про виправлення помилки в наказі від 08.12.2014, №300/к, а саме: «Про запровадження істотних умов праці ОСОБА_2 згідно наказу від 06.10.2014, №255/к».

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) різницю в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 08.12.2014 по 01.03.2015 в загальній сумі 6172 грн. 94 коп. ( шість тисяч сто сімдесят дві грн. 94 коп.)

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.03.2015 по 23.08.2016 в загальній сумі 49887 грн. 69 коп. ( сорок дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят сім грн. 69 коп.).

Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 2771 грн. 54 коп. (дві тисячі сімсот сімдесят одна грн. 54 коп.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) моральну шкоду в сумі 5000 грн. (п'ять тисяч грн.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача Полковською Д.Е., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на суттєве порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача Щербак Р.І., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_2.) прийнята на роботу на підставі наказу № 145/1 від 01 серпня 1975 року (т. 1 а.с. 48)

Наказом ПАТ «СК «Укррічфлот» від 06 жовтня 2014 року «Про зміну істотних умов праці старшого інспектора канцелярії загальноадміністативного відділу дирекції з розвитку та управління персоналом ОСОБА_2.» змінено істотні умови праці ОСОБА_2 з 08 грудня 2014 року, а саме: переведено на 0,25 ставку посади з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, встановлено графік роботи при однозмінному п'ятиденному режимі роботи на 2014 рік з 09.00 до 11.00 год., визначено місцезнаходження робочого місця за адресою: м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, поверх 1, кабінет 1, Київський портовий пункт. (т. 1, а.с. 49-50)

Згідно наказу по АСК «Укррічфлот» від 17 травня 2013 року № 50 «Про забезпечення реалізації рішень зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року» було встановлено, що основне місцезнаходження виконавчого органу АСК «Укррічфлот» знаходиться за адресою: м.Київ вул. Електриків, буд.8. Дана адреса також є офіційною адресою місцезнаходження АСК «Укррічфлотфлот», яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, що також підтверджується витягом з СДР від 17 листопада 2014 року.

Наказом від 08 грудня 2014 року «Про переведення» ОСОБА_2 переведено на посаду старшого інспектора канцелярії загальноадміністративного відділу дирекції з розвитку та управління персоналом на ставки 0,25 ставки за основним місцем роботи, за адресою м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, поверх 1, кабінет 1, Київський портовий пункт, 08 грудня 2014 року з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу із розрахунку окладу, згідно штатного розпису (т.1 а.с. 53)

Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення я на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст. 33 цього Кодексу та інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, переведення на іншу роботу це переміщення працівника, при якому змінюється робота, яку виконує працівник, його спеціалізація, кваліфікація, посада.

У ч. 3 ст. 32 КЗпП України зазначено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно роз'яснень у п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.1992 р., № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до ст. 32 КЗпП переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва. Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП в межах спеціальності, кваліфікації і посади, обумовленої трудовим договором, зміна істотних умов праці: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад та інших допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

Як убачається з матеріалів справи, докази того, що відповідачем було вручено повідомлення від 06.10.2014 року про зміну істотних умов праці - відсутні (т.1 а.с. 89)

У порушенні вимог ст. 32 КЗпП України, відповідач видав наказ «Про переведення» не повідомивши позивача належним чином за два місяця.

Акти від 06 жовтня 2014 року, які були надані відповідачем (т.1 а.с.93-95) не є належним доказом підтвердження повідомлення позивача про зміну істотних умов праці згідно вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про визнання незаконним і скасування наказу ПАТ «СК «Укррічфлот» «Про переведення» від 08.12.2014, №300/к, в редакції наказу від 23.06.2016, №157/к «Про виправлення помилки в наказі від 08.12.2014, №300/к, а саме: «Про запровадження істотних умов праці ОСОБА_2 згідно наказу від 06.10.2014, №255/к».

Відтак, позовні вимоги про стягнення різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи та стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про скасування наказу «Про переведення».

Статтею 233 КЗпП України, частиною 2, передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд визначає зазначену суму без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що з відповідача підлягає до стягнення різниця в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи за період з 08.12.2014 по 01.03.2015 в загальній сумі 6 172 грн. 94 коп. та середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.03.2015 по 23.08.2016 в загальній сумі 49887 грн. 69 коп.

Наведений розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу є правильним та коригування не потребує і ніким по справі не спростовувався.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що діями відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду. Наявність вини відповідачів у порушенні трудових прав позивача, судом встановлена. Що ж до розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідачів, обставин заподіяння моральної шкоди, тривалості страждань та негативних наслідків, які настали для позивача в зв'язку з порушенням його трудових прав, а відтак 5000 гривень, є достатнім розміром для відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди та відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Полковської Діани Едуардівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна