Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

у с т а н о в и в :

22.10.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, в якому просить суд змінити розмір аліментів присуджених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2006 року у цивільній справі № 2-1350/1 з ? частини всіх видів заробітку щомісячно на 1000,00 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2006 року по цивільній справі №2-1350/1/2006 був виданий виконавчий лист про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.04.2006 і до повноліття. Позивач вказує, що на теперішній час його матеріальне становище змінилось. Позивач офіційно працевлаштувався та отримує заробітну плату в розмірі 3577,00 грн. Також позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі та має від шлюбу малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, позивач вказує, що на його утриманні знаходяться батьки позивача, які є пенсіонерами.

Ухвалою суду від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз'яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

20.11.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, який приєднано до матеріалів справи і зі змісту якого вбачається, що відповідачка не визнає позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні позову посилаючись, зокрема, на те, що своїми позовними вимогами позивач фактично має намір змінити порядок визначення аліментів, а також відсутні належні докази перебування батьків позивача на його утриманні.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року залишено без задоволення заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2006 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 02.03.2006 року і до його повноліття (а.с. 5).

На підтвердження зміни свого матеріального стану позивачем надано суду: копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_6, який зареєстрований 14.06.2013 року (а.с. 10); копію свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11); копію довідки про розмір заробітної плати позивача у ТОВ «Київський завод аспіраційного обладнання» (а.с. 12); копії пенсійних посвідчень на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 13-14).

Відповідно до положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Порядок визначення розміру аліментів при ухваленні судом рішення про стягнення аліментів, встановлений ст. 182 СК України.

Проаналізувавши наведені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про необхідність відмови у позові, з огляду на наступне.

Способами стягнення аліментів за рішенням суду є присудження аліментів у частці від доходу або в твердій грошовій сумі.

Як вбачається з рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12.04.2006 року способом присудження аліментів встановлено стягнення аліментів у частці від заробітку.

При цьому, збільшенням або зменшенням розміру аліментів у випадку визначення способу їх стягнення в частці від доходу є відповідне збільшення або зменшення такої частки, а не вимога особи, з якої стягуються аліменти, змінити спосіб їх стягнення.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів, а не платника.

За таких умов позивач обрав способом захисту своїх прав такий спосіб, який не передбачений законом та прямо протирічить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, тож у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Натомість позивач не позбавлений права звернутись до суду на підставі положень ст. 192 СК України саме щодо зміни розміру аліментів, а не способу їх стягнення, тобто зменшення або збільшення саме частки від доходу, а не встановлення стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.12.2018 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1(02139, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідач - ОСОБА_2 (02183, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Суддя -