Провадження №2/200/977/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділу поліції Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Управління превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, слідчого слідчого відділення ОСОБА_3 відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих незаконними діями, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів та просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь:

спричинену матеріальну шкоду в розмірі 14 383 грн. 00 коп.

судові витрати в розмірі 27 000 грн. 00 коп.

моральну шкоду в розмірі 60 000 грн. 00 коп..

В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточнень посилається на те, що 24.03.2014 року близько 16 год. 00 хв. в м.Дніпропетровську на перехресті вул.Комсомольська та вул. Шмідта відбулося зіткнення автомобіля «Форд Скорпіо» н/з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1.

01.04.2014 р. Інспектором дізнання ВДАІ ДМУ капітаном міліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АБ2 № 130211, відповідно до якого позивач 24.03.2014 р. близько 16:00 год. на вул.Шмідта в районі вул. Комсомольська, керуючи автомобілем НОМЕР_3 при виконані розвороту на пішохідному переході перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.06.2014 р., провадження у справі було закрито, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

Позивач вважає, що складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП було незаконним та неправомірним і завдало йому матеріальної та моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідачів.

В судове засідання позивач та його представник надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міського управління Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання надала суду заперечення, в якому просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі посилаючись на його необґрунтованість та відсутність завданої шкоди позивачу.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в задоволенні позовних вимог просив відмовити посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в задоволенні позовних вимог просив відмовити посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Як встановлено судом, 24.03.2014 року о 16 год. 00 хв. на вул.Шмідта в районі вул.Комсомольська в м.Дніпропетровську сталася ДТП за участю водія ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_3 та водія ОСОБА_6, який керував автомобілем «Форд Скорпіо» н/з НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

На місце ДТП були викликані слідчі СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду.

01.04.2014 р. Інспектором дізнання ВДАІ ДМУ капітаном міліції ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АБ2 № 130211, відповідно до якого позивач 24.03.2014 р. близько 16:00 год. на вул.Шмідта в районі вул. Комсомольська, керуючи автомобілем НОМЕР_3 при виконані розвороту на пішохідному переході перед початком зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6

В звязку з складанням відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення він вимушений був звернутись за захистом своїх прав та інтересів до адвоката ОСОБА_7, який діє у відповідності до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0610. З яким 07.04.2014 року позивач уклав «Угоду на надання юридичних послуг по справі про адміністративне правопорушення» на його участь в зазначеній справі та у відповідності до приписів ст.271 КУпАП на імя ОСОБА_7 видав нотаріально посвідчену довіреність на ведення справи з переліком наданих повноважень.

У відповідності до умов вказаної угоди за надання юридичних послуг по справі про адміністративне правопорушення, на обумовлених сторонами умовах, ОСОБА_1. сплатив адвокату ОСОБА_7 суму в розмірі 11 000,00 грн.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було заявлено клопотання про проведення експертного автотехнічного дослідження для надання висновків експерта по факту ДТП. За надані послуги судового експерта автотехніка з досліджень обставин ДТП ОСОБА_8 ОСОБА_1 згідно до розрахунку вартості експертного автотехнічного дослідження №06-14 від 24.04.2014року сплатив 1 537,50 грн. та відповідно до розрахунку вартості експертного автотехнічного дослідження №07-14 від 15.05.2014року сплатив 1 045,50 грн. Судовий експерт-автотехнік ОСОБА_8 викликався Кіровським районним судом м.Дніпропетровська в якості експерта в судові засідання чотири рази. За кожний його виклик позивачем було сплачено останньому по 200,00 грн. Всього за чотири виклики ОСОБА_1 сплатив 800,00 грн.

За надані юридичні послуги по справі про адміністративне правопорушення та за послуги судового експерта автотехніка ОСОБА_1 сплачена сума в розмірі 14 383,00 грн.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.06.2014 р., провадження у справі було закрито, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що відповідачами ОСОБА_2 превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділом поліції Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, інспектором Управління превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, слідчим слідчого відділення ОСОБА_3 відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 вчинена відносно нього будь-яка протиправна дія, якою б йому була заподіяна моральна шкода при наведених ним у позові обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є специфічним видом доказу у справах про адміністративне правопорушення, який фіксує безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання такого протоколу та не несе для позивача будь-яких обовязків та прав.

Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Позивач, звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди зазначає, як на підставу для її стягнення понесеними ним душевними стражданнями викликаними дискомфортом у вигляді того, що він міг бути незаконно покараним за адміністративний проступок якого він ніколи не коїв та за який передбачалось позбавлення права керування транспортним засобом на строк від шести місяців до одного року, а транспорт для нього та членів його родини це джерело прибутку та засіб матеріального права. Крім того, позивач втратив довіру до правоохоронних органів, у нього небезпідставно виникло переконання у несправедливості органів, покликаних здійснювати нагляд за дотримання законності.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми.

За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди і умовою цивільно-правової відповідальності.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідачів, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, наявності протиправного діяння з боку відповідачів, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Також, з вищенаведених підстав суд вважає, що не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про солідарне стягнення матеріальної шкоди та судових витрат по справі.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1,3ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України витрати на правову допомогу, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Зважаючи на те, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог про стягнення моральної шкоди, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про солідарне стягнення матеріальної шкоди та судових витрат по справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 81, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 відділу поліції Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора Управління превентивної діяльності Головного ОСОБА_2 національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4, слідчого слідчого відділення ОСОБА_3 відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих незаконними діями - відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Шевцова