Справа № 540/609/18
Номер провадження 2-о/540/17/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Косик С.М.
за участю: секретаря Ткач Н.М.
представника заявника ОСОБА_1
представника заінтересованої особи Клітної Є.Л.
законного представника
малолітньої особи ОСОБА_2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Міністерство оборони України, Військова частина польова пошта НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

відповідно до ч.1 ст.268 ЦПК України в судовому засіданні 13.12.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною заявою, посилаючись на те, що його батько, ОСОБА_6 , був призваний Карлівсько - Машівським об`єднаним військовим комісаріатом Полтавської області в Збройні сили України під час мобілізації, проходив службу у військових частинах НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 та в період з 18.03.2015 по 13.10.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, причина смерті пов`язана з проходженням військової служби, однак статус учасника бойових дій досьогодні йому не присвоєно, через що він, син загиблого, позбавлений можливості набути статусу члена сімї загиблого учасника бойових дій. У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить встановити факт участі в бойових діях ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення в період з 18 березня 2015 року по 13 жовтня 2015 року в населених пунктах с.Водяне, смт Желанне Ясинуватського району, с.Галицинівка Мар`їнського району Донецької області.

В судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала з викладених в ній підстав та просила встановити факт участі ОСОБА_6 в бойових діях під час антитерористичної операції у вказаний період та території, оскільки ОСОБА_6 під час служби неодноразово подавав заяви про надання йому статусу учасника бойових дій, але за життя не отримав його, для отримання статусу сім`ї загиблого потрібно встановити такий факт, оскільки на даний час діти та мати загиблого позбавлені права на пільги.

Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації Клітна Е.Л. при вирішенні заяви покладалася на розсуд суду та не заперечувала факту участі ОСОБА_6 в бойових діях, водночас пояснила, що Управлінням праці та соціального захисту було відмовлено в наданні членам сім`ї ОСОБА_6 статуту членів сім`ї загиблого ветерана війни, оскільки відсутній причинний зв`язку між смертю військовослужбовця та виконанням останнім обов`язків по несенню військової служби. Також пояснила, що встановлення факту участі ОСОБА_6 в бойових діях не матиме юридичного наслідку.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила заяву задовольнити, пояснивши, що встановлення такого факту матиме наслідком надання дітям загиблого певних соціальних пільг.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи заінтересована особа повідомлена належним чином та завчасно (а.с.70,81).

Представник заінтересованої особи Військової частини польова пошта НОМЕР_1 та представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_2 в судове засідання не з`явилися та не з`явилися для проведеня відеоконференції, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.80,84).

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином та завчасно (а.с. 69,71).

Суд, заслухавши представника заявника та представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являється сином померлого ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Машівського районного управління юстиції Полтавської області від 01.02.2000 р. № НОМЕР_5 (а.с. 4).

З копії довідки Карлівсько Машівського об`єднаного районного військового комісаріата від 12.02.2015 р. №483 вбачається, що ОСОБА_6 , 1977 р.н., 30.01.2015 р. дійсно призваний Карлівсько Машівським об`єднаним районним військовим комісаріатом Полтавської області в Збройні Сили України під час мобілізації ( а.с.10), а за копією довідки Машівського районного військового комісаріату від 25.02.2016 р. №87 сержант ОСОБА_6 відповідно до наказу військового комісара Карлівсько Машівського ОРВК Полтавської області від 30.01.2015 р. №52 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 (а.с.9).

Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.03.2015 р. №59 сержант ОСОБА_6 , призваний по мобілізації, який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_4 , м. Чугуїв, зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважати такими, що знаходяться в розпорядженні командира частини ( а.с. 8), разом з цим, з копії витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.10.2015 р. №240, вбачається, що відповідно до телеграми ТВО командира військової частини НОМЕР_6 №1314/61/2063 вк від 11.10.2015 р. нижчепойменованих військовослужбовців, призваних по мобілізації, які переміщаються для подальшого проходженя служби до військової частини польова пошта НОМЕР_7 , вважати таким, що 13.10.2015 р. справу та посаду здали та вибули до нового місця служби смт Черкаське. З 13.10.2015 р. виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а також зазначено перелік виплат, які передбачені для військовослужбовців (а.с.7).

Із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв вбачається, що причиною смерті сержанта ОСОБА_6 , 1977 р.н., яка підтверджена лікарським свідоцтвом про смерть №2813 від 08.12.2015 р., виданного Миколаївським обласним бюро судово медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_8 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Машівського районного управління юстиції у Полтавській області від 10.12.2015 р., стала травма та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.6,11).

На звернення матері ОСОБА_5 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_6 , було повідомлено, що до комісії КСВ не направлялись документи у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не надав необхідні документи, у подальшому був переведений до Військової частини пп НОМЕР_7 , а також про те, що можливості вирішити не має, так як відповідно до Постанови КМУ від 20.08.2014 р. №413, не визначено можливості надання статусу учасника бойових дій особам, які померли (загинули) ( а.с12).

Згідно з довідкою Військової частини польова пошта від 29.06.2016 р. № 3148 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, сержант ОСОБА_6 в період з 18.03.2015 по 13.10.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області (а.с. 5).

В повідомленні Управління соціального захисту населення Машівської РДА від 02.08.2016 р. №4829 на звернення ОСОБА_7 щодо встановлення статусу та видачі посвідчення дитині ОСОБА_4 - заявнику в даній справі, зазначено, що встановити статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати відповідне посвідчення немає підстав, оскільки заявник не належить до зазначеної категорії осіб (а.с.13).

За повідомленням Машівського районного військового комісаріата від 26.01.2016 р. № 5/62 на заяву матері ОСОБА_8 про надання статусу учасника бойових дій померлому сину ОСОБА_6 , інформація про подання командиром військової частини документів для оформлення ОСОБА_6 посвідчення учасника бойових дій відсутня, також невідомо, чи звертався ОСОБА_6 самостійно з приводу оформлення посвідчення у Машівського РВК відсутня (а.с.14-15).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ст. 19 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом у порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України, яка регламентує розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено перелік фактів, які встановлюються судом.

При цьому частиною другої наведеної статті визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

КЦС ВС вказав на те, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (постанова від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, зокрема, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки є, зокрема, громадяни України, об`єднання громадян (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Аналогічні положення щодо визнання учасниками бойових дій містяться також у Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:

комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС;

міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання. У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку, в даному випадку в порядку адміністративного судочинства за викладених обставин до адміністративного суду.

Відповідно до п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 травня 2015 року № 200 у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.

Отже, до документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій належить, зокрема, рішення суду про встановлення факту участі у бойових діях.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Таким чином, даючи оцінку зібраним у справі доказам суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ул`янівка Миколаївського району Миколаївської області, в бойових діях, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в зоні проведення антитерористичної операції, в період з 18 березня 2015 року по 13 жовтня 2015 року на території Донецької області.

Доводи заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_2 (а.с.86) не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту указаної заяви слідує, що заявник не просить надати його батьку статус учасника бойових дій у судовому порядку, а заявляє лише про встановлення факту участі останнього у бойових діях та у заявника є конституційне право на звернення до суду із такою заявою з огляду на вищезазначене, а також в сенсі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 209-241, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації, Міністерство оборони України, Військова частина польова пошта НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт участі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ул`янівка Миколаївського району Миколаївської області, в бойових діях, захищаючи незалежність та територіальну цілісність України в зоні проведення антитерористичної операції, в період з 18 березня 2015 року по 13 жовтня 2015 року на території Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний тест Рішення складено 26.12.2018 року.

Суддя С.М.Косик