єдиний унікальний номер справи 531/649/17
номер провадження 2/531/789/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2018 року представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Причини неявки відповідача суду не відомі.

Від відповідача та його представника надійшло клопотання проти розгляду справи в суді та залишення позову без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позов залишається без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Тобто, законодавець вказує на врахування судом одночасно не тільки укладену між сторонами угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду і заперечення відповідача проти вирішення спору в суді загальної юрисдикції, а також перевірку судом обставин щодо укладення між сторонами третейської угоди, а саме, що така угода є дійсною, не втратила чинність та може бути виконана.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 65964,83 грн., посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у вказаному розмірі.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 1. За умовами договору п.1.1. передбачено, що фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 12-14).

24 жовтня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» надав боржнику ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі, зазначене вбачається з додатку №1 до кредитного договору №500523344 від 24 жовтня 2014 року, де вказано, що мета кредиту - споживчі потреби.

Пунктом 6 кредитного договору №500523344 передбачено, що сторони, відомості про прізвище, ім'я та по-батькові найменування та місце знаходження проживання, яких вказані в преамбулі та пункті 10 розділу №1 цього договору погодилися внести до кредитного договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди», про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони в зв'язку з кредитним договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними кредитного договору, не виключний перелік яких визначений розділом №2 цього договору, відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту, який є невід'ємною частиною цієї третейської угоди та з якими сторони до підписання цього договору ознайомлені та згодні. Сторони також підтверджують, що вони ознайомлені та згодні з положенням про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (надалі - Положення), а також підтверджують, що мають можливість в подальшому ознайомлюватись зі змістом положення та регламентом на web-сторінці за адресою: http:pbts.org.ua. Сторони погоджуються, що справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського судді для кожного спору, що може виникнути між ними в зв'язку з кредитним договором. Дата та місце укладення даної третейської угоди вказаної в преамбулі розділу №1 цього договору. Інші умови цієї третейської угоди викладено в розділі №2 цього договору.

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено ст. 21 ЦПК України у редакції 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» (ч. 1 цієї статті доповнено п. 14 згідно із Законом №2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так виконання такого договору, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом №2983-VI виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно правової позиції , яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2016 року у справі №6-2892цс15, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» (ч. 1 цієї статті доповнено п. 14 згідно із Законом №2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Встановлені обставини свідчать про те, що укладена у договорі про надання споживчого кредиту між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 (боржником), третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не може бути виконана, оскільки спір у правовідносинах, що виник між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником ОСОБА_1 не підвідомчий третейському суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В зв'язку з неявкою сторін, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 223, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду відмовити

Відкласти розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на 28 січня 2019 року на 14 годин 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя