П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5715 Головуючий у1-й інстанції - Арапіна Н.Є.

Унікальний №753/13886/16 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю &quоб;Радуга Сіті&q?ал;, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю &q?бм;Укркарго&q?ві;, про стягнення суми,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 пред'явила в суд позов до ТОВ &q? В;Радуга Сіті&quв ;, третя особа: ТОВ &quРа;Укркарго", про стягнення заборгованості за попереднім договором купівлі-продажу квартири у розмірі 72 637 грн. 97 коп., інфляційних втрат у розмірі 39 244 грн. 13 коп., трьох відсотків річних у розмірі 2 871 грн. 69 коп.

Позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що 26 листопада 2013 року між ТОВ &q?, ;Укркарго&q?ад; та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ТОВ &q?ар;Укркарго&q?ід; зобов'язано передати у власність позивача квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 36,6 кв. метрів.

26 листопада 2013 року, в підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін за попереднім договором, та з метою забезпечення виконання зобов'язань, між ТОВ &q?че;Укркарго&q?я ; та позивачем укладено Договір про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74, яким погоджено порядок, розмір та строки внесення коштів позивачем на рахунок товариства, які будуть зараховані до платежів за основним договором купівлі-продажу квартири. На виконання умов договорів позивачем сплачено 85 951 грн. 25 коп.

22 вересня 2014 року позивачем отримано лист про розірвання договору про забезпечення виконання зобов'язань, яким відповідачем заявлено про односторонню відмову від зобов'язання. Однак у добровільному порядку відповідач не бажає повернути сплачені на виконання договору кошти.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4, діючи через свого представника, адвоката ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.2, а.с.2-4).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач, ТОВ &q?ив;Райдуга Сіті&quск;, у визначений судом строк не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?у ;Про судоустрій і статус суддів&q? 1; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?не;Голос України&quдн; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qunt;Прикінцеві та перехідні положення&q?лу; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?у ;Про судоустрій і статус суддів&qu14; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qut-; Перехідні положення&qu) ; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

26 листопада 2013 року між ТОВ &que=;Укркарго&qu4.; та позивачем укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ТОВ &q?вл;Укркарго&q?ар; зобов'язано передати у власність позивача квартиру АДРЕСА_1.

26 листопада 2013 року, в підтвердження зобов'язань, що виникли у сторін за попереднім договором, та з метою забезпечення виконання зобов'язань, між ТОВ &q? м;Укркарго&q?че; та позивачем укладено Договір про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74, яким погоджено порядок, розмір та строки внесення коштів позивачем на рахунок товариства, які будуть зараховані до платежів за основним договором купівлі-продажу квартири.

На виконання умов п.2.3.1 попереднього договору та п.2.3.2 договору про забезпечення виконання зобов'язань позивачем сплачено 85 951 грн. 25 коп.

Сторони погодились, що ТОВ &qust;Радуга Сіті&qu14; є правонаступником ТОВ &quТО;Укркарго&q?га;.

Відповідно до п.4.1.1 Попереднього договору купівлі-продажу квартири у разі порушення позивачем умов, обсягів та строків оплати, передбачених розділом 2 Договору про забезпечення, більш ніж на 5 (п'ять) календарних днів, відповідач в односторонньому порядку має право відмовитися від виконання цього Договору.

Згідно п.4.3 Договору про забезпечення виконання зобов'язань припинення дії цього Договору за ініціативи відповідача здійснюється шляхом направлення позивачем відповідачу поштового повідомлення (цінним листом з описом вкладеного) на адресу позивача, що вказана в цьому договорі. Договір є розірваним з дати направлення такого повідомлення позивачу. Підписання Сторонами будь-яких інших документів щодо розірвання даного Договору не вимагається.

Умови повернення коштів передбачено пунктом 4.2.1 Договору про забезпечення виконання зобов'язань, а саме, що повернення коштів здійснюється після укладення відповідачем щодо об'єкту, характеристики якого вказані в пункті 1.4 статті 1 Попереднього договору, нового Попереднього договору та нового Договору про забезпечення виконання зобов'язань з третьою особою, та повної оплати такою третьою особою суми коштів, що передбачена новим Договором про забезпечення виконання зобов'язань, але не пізніше 1 (одного) року з дати розірвання Договору.

За встановлених обставин, виходячи з того, що позивачем не доведено факт настання обставин, зазначених у п.4.2.1 Договору про забезпечення виконання зобов'язань, районний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири у сумі 72637 грн. 97 коп.

Суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 39 244 грн. 13 коп. та трьох відсотків річних у розмірі 2 871 грн. 69 коп., оскільки вони є похідними від основної позовної вимоги про стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири у сумі 72637 грн. 97 коп.

При перевірці доводів апеляційної скарги позивача апеляційним судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів убачається, що 22 вересня 2014 року за вихідним номером 22/09-2 ОСОБА_4 був направлений лист про розірвання договору, підписаний директором ТОВ &q?то;Радуга Сіті&qun ; та завірений печаткою товариства.

Відповідно до змісту цього листа ТОВ &qu 1;Радуга Сіті&qu ; із посиланням на факт порушення ОСОБА_4 умов договору по забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року заявило про односторонню відмову від зобов'язання за цим договором та вказало, що розрахунки в зв'язку з припиненням зобов'язання будуть зроблені згідно з умовами договору та закону (т.1, а.с.10).

Згідно з пунктом 4.3. Договору про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року договір є розірваним з дати направлення такого повідомлення ОСОБА_4 (Стороні-2).

За правилами пункту 4.2.1 Договору про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року повернення коштів здійснюється після укладення відповідачем (Стороною-1) щодо об'єкту, характеристики якого вказані в пункті 1.4 статті 1 Попереднього договору, нового Попереднього договору та нового Договору про забезпечення виконання зобов'язань з третьою особою, та повної оплати такою третьою особою суми коштів, що передбачена новим Договором про забезпечення виконання зобов'язань, але не пізніше 1 (одного) року з дати розірвання Договору.

Таким чином, незалежно від події укладення нового договору, Договором про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року встановлено присікальний строк щодо повернення грошових коштів у разі його розірвання - не пізніше 1 (одного) року з дати розірвання Договору.

Ураховуючи, що датою розірвання договору є 22 вересня 2014 року, такий строк сплив 22 вересня 2015 року.

З огляду на викладене, висновки районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факт настання обставин, передбачених п. 4.2.1 Договору про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року, не відповідають обставинам справи, що, ураховуючи положення ч.1 ст. 376 ЦПК України, дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Розмір суми, яка підлягає поверненню ОСОБА_4 у зв'язку із розірванням Договору про забезпечення виконання зобов'язань№ 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року, - 72 637 грн.97 коп. (85951,25 грн. мінус 13313,28 грн. неустойки), відповідачем не оспорюється.

Крім указаної суми позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, претендує на отримання від ТОВ &q?нн;Радуга Сіті&q?кр; суми компенсації інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення - з 22 вересня 2014 року (дата розірвання договору) до дати звернення до суду (08.02.2016).

За правилом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки відповідно до умов Договору про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року зобов'язання Сторони-1 у разі розірвання договору зводиться до повернення коштів, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст. 625 ЦК, зокрема повернення сплачених коштів (за мінусом неустойки) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 72 637 грн. 97 коп. в рахунок повернення коштів унаслідок розірвання договору, а також суми інфляційних втрат та трьохпроцентів річних.

При цьому, апеляційний суд відхиляє аргументи відповідача про те, що позивачем не було надано доказів та не доведено наявність факту розірвання Договору про забезпечення виконання зобов'язань № 381/2/7/74 від 26 листопада 2013 року, як такі, що суперечать дійсним обставинам справи, встановленим судом на підставі допустимих - письмових, доказів.

При визначенні розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних апеляційний суд відхиляє аргументи позивача про те, що він повинен бути розрахований починаючи з 22 вересня 2014 року (дата розірвання договору).

У даному випадку в розпорядженні суду немає доказів дати укладення відповідачем (Стороною-1) щодо об'єкту, характеристики якого вказані в пункті 1.4 статті 1 Попереднього договору, нового Попереднього договору та нового Договору про забезпечення виконання зобов'язань з третьою особою, та повної оплати такою третьою особою суми коштів, що передбачена новим Договором про забезпечення виконання зобов'язань.

Ураховуючи цю обставину, апеляційний суд, виходячи з встановленого пунктом 4.2.1 Договору присікального строку щодо повернення грошових коштів у разі його розірвання - не пізніше 1 (одного) року з дати розірвання Договору, який сплив 22 вересня 2015 року, вважає, що при визначенні розміру інфляційних втрат та трьох процентів річних час прострочення слід відраховувати починаючи з 23 вересня 2015 року.

Отже за період прострочення з 23.09.2015 по 08.02.2016 (138 днів) підлягають сплаті: три проценти річних у сумі 823 грн. 89 коп. (72637,97 х 3% = 2179,14 : 365 дн. х 138 дн. = 823,89) та інфляційні втрати в сумі 3 370 грн. 40 коп. (72637,97 х 104,64 (сукупний індекс інфляції за означений період) : 100 = 76008,37 - 72637,97 = 3370,40).

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 76 832 грн. 26 коп. (72637,97 + 823,89 + 3370,40).

При ухваленні нового рішення апеляційний суд змінює розподіл судових витрат за правилами ст. 141 ЦПК України.

Пропорційно до задоволеної частини позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1920 грн. 80 коп. ( 76832, 26 х 1% = 768,32 + ( 768,32 х 150% =1152,48).

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю &qu=U;Радуга Сіті&qusi; (; місце знаходження: 02090, м. Київ, вул. Харківське шосе,19) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2): 72 637 грн. 97 коп. в рахунок повернення коштів унаслідок розірвання договору; три проценти річних у сумі 823 грн. 89 коп.; інфляційні втрати в сумі 3 370 грн. 40 коп. та 1920 грн. 80 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 78 753 грн. 06 коп. (Сімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят три грн. 06 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 2 серпня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома