Справа № 444/3398/18
Провадження № 2/444/1374/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи: Туринківська сільська рада Жовківського району Львівської області, Відділ Держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.03.2012 року померла його мама ОСОБА_2, яка ще за час свого життя склала заповіт відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Туринківської сільської ради. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі земельну частку (пай) площею 1.04 га на території Туринківської сільської ради, на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158868 виданого 21.05.1996 року на підставі рішення сесії Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року. З приводу спадкування позивач звернувся до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_3, де 07.03.2018 року було відкрито за його заявою спадкову справу після смерті матері ОСОБА_2 за № 03/2018. Щодо спадкування земельної частки (паю), то йому було письмово відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки слід було подати сертифікат нового взірця згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай)». У зв»язку з цим, позивачу було роз»яснено, що слід в судовому порядку визнати його право на земельну частку (пай), яка належала матері ОСОБА_2 Він звернувся до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, однак йому письмово було роз»яснено, що оскільки його мати ОСОБА_2 померла, сертифікат нового зразка на її ім.»я не може бути виданий, а також те, що слід в судовому порядку визнати право на земельну частку (пай).У зв»язку із вищенаведеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Просить такий задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак такими надіслано листи в яких вказано, що заперечень щодо позовних вимог позивача у них немає. Окрім цього у даних листах просять розгляд справи проводити у відсутності їхніх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їхній відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 07.11.1965 року в с. Туринка, Жовківського району Львівської області. 18.03.2012 року померла його мати ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть виданим Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 19.03.2012 року серії 1-СГ № 271427. Його родинні відносини з померлою підтверджуються копією свідоцтва про його народження серії 1-СГ № 581159 з якого вбачається, що матірю є ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 1220 Цивільного кодексу України? спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

З копії заповіту долученого позивачем до матеріалів справи вбачається, що ще за час свого життя ОСОБА_2, що народилася 10.11.1936 року в с. Туринка, Жовківського району Львівської області 11.12.2007 року склала заповіт із змісту якого вбачається, що на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати їй на час її смерті і на що за законом матиме право заповіла позивачу ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений секретарем Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 324. Відповідно записів Туринківської сільської ради заповіт станом на 21.02.2018 року не змінено і не скасовано.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

З вищенаведеного вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 18.03.2012 року, на все її майно.

Відповідно до ст.. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі земельну частку (пай) площею 1.04 га на території Туринківської сільської ради, на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158868 виданого 21.05.1996 року на підставі рішення сесії Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року, що вбачається з копії сертифікату долученого до матеріалів справи. ОСОБА_2 було видано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) площею 1.04 га на території Туринківської сільської ради без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості зразка, який на цей час був затверджений ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 1.02.1993 року.

За даними матеріалів з нормативно-грошової оцінки з 1995 року, які кожного року індексувалися, відповідно до Закону, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Туринківської сільської ради, площею 1.04 га становить 20661,09 грн., що підтверджується письмовою відповіддю наданою ОСОБА_1 23.04.2018 року відділом Держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області.

З приводу спадкування позивач звернувся до приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 (за місцем знаходження майна), де 07.03.2018 року було відкрито за його заявою спадкову справу після смерті матері ОСОБА_2 за № 03/2018, що вбачається з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51164750.

Щодо спадкування земельної частки (паю), то ОСОБА_1 було письмово відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки слід було подати сертифікат нового взірця згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай)». У зв»язку з цим, йому було роз»яснено, що слід в судовому порядку визнати його право на земельну частку (пай), яка належала матері ОСОБА_2, що вбачається з копії відмови за вих. № 22/02-14 від 21.03.2018 року.

Так, відповідно до ст. 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 p. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 p. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

З письмової відповіді Жовківської районної державної адміністрації Львівської області наданої позивачу вбачається, що йому письмово було роз»яснено про те, що оскільки його мати ОСОБА_2 померла, сертифікат нового зразка на її ім.»я не може бути виданий, а також те, що йому слід в судовому порядку визнати право на земельну частку (пай).

Згідно ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому позивач ОСОБА_1 має право на спадкування всіх прав та обов»язків спадкодавця та отримати сертифікат про право на земельну частку вже на своє ім.»я.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкоємець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до Державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720-95 ( 720-95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року (2768-14) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред»явлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я його матері нового зразка, а тому його позовні вимоги слід задовольнити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що відповідач та треті особи не заперечують проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 18.03.2012 року на земельну частку (пай) площею 1.04 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Туринківської сільської ради та передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства на підставі сертифікату серії ЛВ № 158868 виданого на підставі рішення Туринківської сільської ради від 27.01.1994 року на ім.»я ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.