У Х В А Л А

27 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 552/6381/17

Провадження № 14-626 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3 (далі також - позивач) до Публічного акціонерного товариства (далі також - ПАТ) «Банк Михайлівський» (далі також - відповідач) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання права на отримання відшкодування коштів за вкладом і зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою відповідача на рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2018 року і

в с т а н о в и л а:

у жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про:

- визнання права на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду на суму 147 846,56 грн;

- зобов'язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати додаткову інформацію про включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Мотивувала позов тим, що 21 квітня 2016 року уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Кредитно-інвестиційний центр» договір, згідно з умовами якого позивач надала у тимчасове користування (позику) кошти цьому товариству як позичальнику, а ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язалося повернути позивачеві отримані кошти та сплатити відсотки. На виконання умов вказаного договору на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» перерахувало кошти у сумі 217 380,13 грн, з яких позивач частково отримала відшкодування у розмірі 52 153,44 грн. Проте, за твердженням позивача, відповідач не визнає її право на відшкодування за вкладом у розмірі 147 846,56 грн.

11 жовтня 2017 року Київський районний суд м. Полтави постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі.

8 листопада 2017 року цей же суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог: визнав за позивачем право у спосіб, передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду на суму 147 846, 56 грн; зобов'язав відповідача подати до Фонду додаткову інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Мотивував рішення тим, що право на відшкодування за рахунок Фонду на суму 147 846, 56 грн за позивачем визнати необхідно, оскільки у вкладника виникло право на виплату гарантованої суми. Суд визнав необґрунтованими заперечення відповідача про нікчемність транзакції про переказ коштів, що здійснений ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр». Крім того, зазначив, що частину вимог на суму 52 153,44 грн, які знаходились на рахунках позивача у ПАТ «Банк Михайлівський», відповідач включив до виплати у межах гарантованої суми, але згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказане не надає відповідачеві право на зменшення розміру гарантованої державою суми.

9 січня 2018 року Київський районний суд м. Полтави ухвалив додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

6 березня 2018 року Апеляційний суд Полтавської області прийняв постанову, якою рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Мотивував тим, що договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банку відмовити у проведенні розрахункових і касових операцій за наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку. Відповідач, проводячи розрахункові операції, зазначені факти не встановив. А отже, операції з перерахування коштів є правомірними та відповідають чинному законодавству України. З огляду на ці обставини апеляційний суд вважав, що в уповноваженої особи Фонду на ліквідацію відповідача були відсутні підстави для визнання нікчемними транзакцій (операцій) щодо списання коштів з відкритого у банку поточного рахунку ТзОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» на рахунок позивача, відкритий у цьому ж банку. Апеляційний суд також зазначив, що негативні наслідки невиконання банком рішень Національного банку України щодо обмеження чи припинення операцій настають саме для такого банку, а не для його клієнтів. Тому позивач не може нести відповідальність за дії працівників фінансової установи. Кошти, надані позивачем для ТзОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» через повіреного - ПАТ «Банк Михайлівський», - це вклад, який був повернутий на поточний рахунок позивача з відсотками. Тому рахунок позивача мав бути включений до переліку тих, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

У квітні 2018 року відповідач подав касаційну скаргу до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. У касаційній скарзі просить скасувати ухвалені у справі судові рішення й ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Мотивує тим, що позивач звернувся до суду з позовом за правилами цивільного судочинства, в якому просив зобов'язати уповноважену особу Фонду як суб'єкта владних повноважень вчинити дії. А такий спір, на думку відповідача, має публічно-правовий характер і повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Крім того, вказує, що суди першої й апеляційної інстанцій неправильно встановили фактичні обставини справи щодо укладення позивачем з ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договору позики від 21 квітня 2016 року. Звертає увагу на преюдиційні факти, встановлені Київським апеляційним адміністративними судом у справі № 826/15961/16 у постанові від 7 серпня 2017 року. Зазначає, що суди порушили вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і неправомірно прирівняли до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика небанківській фінансовій установі (ТзОВ «Кредитно-Інвестиційний центр»), а відповідач не виступав повіреним за відповідним договором.

24 травня 2018 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження.

29 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 грудня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що відповідач оскаржує рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2018 року з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права на отримання відшкодування коштів за вкладом та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 6 березня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 30 січня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. С. ЗолотніковО. М. Ситнік
О. Р. КібенкоО. С. Ткачук
В. С. КнязєвВ. Ю. Уркевич
Л. М. ЛобойкоО. Г. Яновська