РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/4367/18

провадження у справі № 2/0285/1542/18

27 грудня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

21.11.2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом, що розташоване по вул. Герцена, 11, м. Новоград-Волинський, Житомирська область у зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.

В обґрунтування позову зазначає, що в належній йому 64/10 частин житлового будинку залишається зареєстрованим його син ОСОБА_2, як член сім'ї власника житла, який з вересня 2010 року там не проживає. Вказує, що дана обставина створює йому як власнику перешкоди в користуванні і володінні житлом. В односторонньому порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. А тому в порядку усунення перешкоди в користуванні власністю позивач змушений звернутися до суду.

22.11.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без участі сторін, проти чого позивач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно Договору дарування від 31.03.1984 року є власником 64/100 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою : вул. Герцена, 11, м. Новоград-Волинський Житомирської області / а.с. 6 /.

Як слідує з довідки про склад сім'ї від 16.10.2018 року в належному позивачу житлі значиться зареєстрованим постійно син позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач у справі/ а.с.8/.

Як посилається позивач, його син залишив житло, та не проживає у будинку без поважних причин з 2010 року, що порушує його права як власника, позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг.

З акту обстеження від 19.11.2018 року, складеного депутатом міської ради, слідує, що за адресою: вул. Герцена, 11, м. Новоград-Волинський Житомирської області зареєстровані ОСОБА_3, та ОСОБА_2 та з'ясовано, що ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з 2010 року. Інформацію підтверджено сусідами ОСОБА_4, ОСОБА_5Т./а.с.5/.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в житлі, що належить позивачу, членом сім"ї якого є, однак там не проживає з 2010 року без поважних причин. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. А тому є достатні підстави вважати, відповідач як член сім'ї власника житла втратив право на користування житлом, оскільки відсутній у ньому без поважних причин понад один рік, на що домовленості між ним та власником житла не було.

З огляду на вище вказане позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню .

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Герцена, 11, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, що належить ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Найменування сторін :

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - Житомирська область, м.Новоград-Волинський, вул. Герцена, 11 ;

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - не встановлено, місце реєстрації - АДРЕСА_1).

Дата складення та підписання повного судового рішення 27.12.2018 року.

Суддя : А.В.Михайловська