Провадження №2-о/263/693/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Ребеко О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження дитини сина ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого 06 жовтня 2017 року в них народилась дитина син ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 1651 від 23.10.2017 року, виданим Донецьким центром охорони материнства та дитинства, обмінною картою пологового будинку на імя породіллі ОСОБА_1, протоколами УЗД. При зверненні до Центрального відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини їй було відмовлено, тому що медичні документи, видані на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації. Заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та з метою запобігання обмеження цивільних прав та обовязків дитини просить суд встановити факт народження дитини ОСОБА_3, який народився 06 жовтня 2017 року в м. Донецьку.

Ухвалою від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, у судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, вирішення заяви залишили на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 1651 від 23.10.2017 року, виданого Донецьким центром охорони материнства та дитинства, ОСОБА_1 06 жовтня 2017 року народила хлопчика.

Факт народження ОСОБА_1 дитини підтверджується також обмінною картою пологового будинку на імя породіллі ОСОБА_1, протоколами УЗД.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії I-НО № 300219 від 21.07.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2012 року.

Згідно листа Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 560/15.2-108 від 01.08.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до розяснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»за нормамиЦПКв порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявника щодо реєстрації народження дитини, суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, 06 жовтня 2017 року народила сина ОСОБА_3, зазначивши батьками: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та вказавши місце народження дитини: Україна, Донецька область, місто Донецьк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,89,263,264,265,293,294,315,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, 06 жовтня 2017 року народила сина ОСОБА_3, зазначивши батьками: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та вказавши місце народження дитини: Україна, Донецька область, місто Донецьк..

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.В.Кулик