У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Рівненський міський суд в особі судді Ковальова І.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про видачу судового наказу про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд 26 грудня 2018 року з заявою до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про видачу судового наказу про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати звернувся ОСОБА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСС України від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 Постанови Пленуму від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснив також, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (108/95-ВР) "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року №2050-III (2050-14) "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Аналіз наведених норм чинного процесуального законодавства дозволяє дійти висновку, що оскільки розгляд справи у наказному провадженні проводиться без виклику учасників судового розгляду, суд позбавлений можливості здійснити витребування будь-яких доказів по справі, розгляд справи проводиться у короткий строк, документи, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в заяві про видачу судового наказу повинні бути обов'язково додані до заяви.

В своїй заяві, заявник просить стягнути з боржника компенсацію втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, однак, в порушення зазначених вимог закону, до заяви про видачу судового наказу не додано документів, що вказують на розмір компенсації за порушення строків її виплати, як то, довідки бухгалтерії боржника, розрахункового листа чи копії платіжної відомості тощо.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, слід відмовити.

При цьому заявнику слід розяснити, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160-166,353,354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про видачу судового наказу про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2