ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6477/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р. за участі сторін: ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2018 ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 50% (1/2 частини) його заробітку.

Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син ОСОБА_5. Рішенням суду від 19.10.2012 шлюб між сторонами розірвано. З часу розірвання шлюбу син проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, а відповідач не надає коштів на його утримання, лікування та оздоровлення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що витрачає на утримання сина приблизно 8-9 тис. грн. в місяць, включаючи оплату занять спортом - плаванням, футболом, баскетболом, додаткових занять англійською та українською мовами, математикою, витрати на взуття та одяг. Відтак відповідно до вимог закону відповідач повинен сплачувати половину цієї суми.

Відповідач позов визнав частково пославшись на те, що не має постійної роботи, а тому у змозі сплачувати аліменти в розмірі, що не перевищує 2 тис. грн.

Заслухавши сторони, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.

18.11.2007 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_5.

На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2012 шлюб сторін розірвано.

Після розірвання шлюбу син залишився з матір'ю, яка несе усі витрати на його утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Суду не надано доказів, які б підтверджували, що батько на постійній основі приймає участь в утриманні сина.

За приписом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що у відповідача нормальний стан здоров'я, і у нього немає інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати.

Доказів наявності у відповідача нерухомого і цінного рухомого майна та витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суду не надано.

З пояснень відповідача вбачається, що офіційно він ніде не працює, а відтак якщо він і надалі не буде працювати, відповідно до положень ст. 195 СК України розмір аліментів буде визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (м. Києва).

Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов'язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача.

На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишиться ? частин його доходу. До того ж такий розмір аліментів надасть відповідачу можливість брати участь у додаткових витратах на сина, що визначено ст. 185 СК України,.

На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повне судове рішення складене 05.11. 2018.