Справа № 310/4457/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на наступне.

Позивач вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.11.2009 року з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина- Харіна М.С., ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 10.09.2009 року і до повноліття дитини.

Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист № 2-6086/09 перебуває на виконанні у Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області. При цьому, у відповідності до наданого 12.04.2018 року державним виконавцем розрахунку заборгованості, станом на 01.04.2018 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 28311,32 грн.

Позивач вказав, що розмір аліментів призначений за рішенням суду ще у 2009 році менший ніж встановлений законом та розмір аліментів у розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім для утримання дитини, оскільки, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860 грн.

До того ж, з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище відповідача, який на теперішній час офіційно працевлаштований на Запорізькій АЕС та має стабільний дохід.

Позивач зазначив, що, виходячи з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 12.04.2018 року, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 3 640, 00 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.11.2009 року по цивільній справі № 2-6086/09 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 (ОСОБА_1А.) було стягнуто аліменти на утримання сина- Харіна Максима, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 10.09.2009 року і до повноліття дитини.

На підставі зазначеного рішененя, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 2-6086/09, який перебуває на виконанні у Енергодарському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області.

Згідно наданого розрахунку заборгованості по аліментам по виконавочму листу № 2-6086/09 від 12.04.2018 року, станом на 01.04.2018 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 28311,32 гривень, що також підтверджується вказаним розрахунком, наявним в матеріалах справи.

Встановлено, що розмір аліментів призначений за вказаним рішенням суду у 2009 році менший ніж встановлений законом та розмір аліментів на теперішній час, та аліментиу у розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім для утримання дитини, оскільки, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1860 грн.

З"ясовано, що з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище відповідача, який на теперішній час офіційно працевлаштований на Запорізькій АЕС та має стабільний дохід.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для застосування ст. 192 СК України, у зв"язку з чим необхідно змінити спосіб стягнення аліментів на дитину, визначений рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.11 2009 року.

У зв"язку з тим, що законодавством встановлений обов"язок обох батьків по утриманню дитини, сторони мають регулярний дохід, з урахуванням інтересів дитини суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця слід змінити на стягнення у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відовідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до усталеної судової практики, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Враховуючи той факт, що відповідач був обізнаний про стягнення з нього аліментів за рішенням суду на користь позивачки на утримання сина та їх розмір, він повинен був сплачувати аліменти від дня набрання зазначеним рішенням законної сили.

З наданого позивачкою розрахунку видно, що пеня, що підлягає стягненню з відповідача складає 3640,00 гривень.

Суд вважає наданий позивачем розрахунок вірним, оскільки виконаний до вищевказаних норм закону, який суд перевірив і вважає його вірним.

Отже, виходячи з кількості днів прострочення сплати відповідачем аліментів кожного місяця, суми несвоєчасно сплачених аліментів, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, починаючи з 0 з грудня 2014 року по 31 березня 2018 року судом визначено за наступною формулою: сума заборгованості за аліментами за один місяць помножена на 1% та помножена на кількість днів у місяці, а саме:

за грудень 2014 року 500, 00х1%х31 день= 155 гривень; за лютий-липень 2015 року 500, 00х1%х181 день=905 гривень; за квітень- липень 2016 року 500,00х1%х122 днів =610 гривень; за вересень 2016-лютий 2017 500, х1%х181 день= 905 гривень; за вересень 2017- березень 2018 року 500,00х1%х212 день=1060 гривень; Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину становить 3635 грн. Таким чином, суд оцінивши усі докази в їх сукупності вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.11.2009 року, яким з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 500 гривень щомісяця, зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця на стягнення 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01 грудня 2014 року по 31 березня 2018 року в розмірі 3 640, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, р.н.о.к.п.п.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6..

Повний текст рішення суду виготовлено 12 жовтня 2018 року.

Суддя Н. І. Черткова