РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до

ОСОБА_3

про стягнення заборгованості по кредиту

в с т а н о в и в :

І Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із заявою в якій вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.07.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 8 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пунктів 3.3 умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

Однак позичальник належним чином своїх зобовязань за договором не виконував, і станом на 30.04.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 14 099,76 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 7 633,86 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 4 618,29 грн., 700,0 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 647,61 грн. процентна складова, відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити.

Представник відповідача заявленого позову не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Мотивує тим, що позивач не надав належних доказів укладання з відповідачем ОСОБА_3, як позичальником кредитного договору в письмовій формі. Відсутній підпис відповідача в «Умовах та правилах надання банківських послуг», на які посилається позивач, а також відсутні відомості про дату затвердження цих умов та правил уповноваженою посадовою особою банку. Відсутні підстави стверджувати, що саме надані позивачем «Умови та Правила» мались на увазі при підписані відповідачем заяви від 17.07.2006 року, а отже вони не можуть вважатися частиною укладеного відповідачем з банком договору, а їх положення не є обовязковими для відповідача та не можуть бути взяті до уваги. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти поданого позову заперечив.

Відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які заборони, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемними. Посилається на те, що додані до позову «Умови та Правила надання банківських послуг», на які посилається позивач та згідно умов яких Банк може самостійно змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки в даному документі відсутній підпис відповідача, про те, що він ознайомлений з вказаними Умовами та Правилами, та відсутні відомості про дату затвердження цих Умов та Правил. Крім того, відсутні підстави для стягнення з відповідача будь-яких комісій та штрафних санкцій (пені та штрафу) так як підписана ОСОБА_3 заява таких умов не містить.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

29 червня 2016 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 14 099,76 грн. та судовий збір 1 378, 0 грн.

27 грудня 2016 року ОСОБА_3 подана заява про скасування винесеного рішення суду, постановленого в порядку заочного розгляду справи.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року рішення суду від 29.06.2016 року скасовано.

Відповідач ОСОБА_3 подав суду клопотання про те, що сума отриманого кредиту суттєво відрізняється від даних заяви від 17.07.2006 року, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Представником відповідача подано відзив на позов в якому зазначає про те, що позивач не надав належних доказів укладання ОСОБА_3 як позичальником та споживачем послуг банку, кредитного договору б/від 17.07.2006 року в письмовій формі, який би відповідав вимогам діючого законодавства.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, заслухавши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом достовірно установлено, що 17.07.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 8 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 3.2 та 3.3 Умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт).

На підстави поданої заяви 17.07.2006 року позивачеві ОСОБА_3 надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт в розмірі 6 500 грн. із сплатою відсотків за базовою процентною ставкою 36% річних, В означеній заяві вирішено питання про порядок сплати заборгованості в розмірі 7% від суми заборгованості.

Представник відповідача не заперечує, що таку заяву особисто ОСОБА_3 подав до банку та не заперечує про отримання кредитних коштів та сплати ним заборгованості по кредиту.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредиту.

Тим самим відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

Так відповідно до розрахунку відповідач умов договору в повному обсязі не виконував, і в строк визначений договором суми заборгованої позики та заборгованості по відсотках, та інших платежах, визначених умовами договору не повернув. У зв»язку з порушенням позичальником зобов»язань за кредитним договором розмір заборгованості станом на 30.04.2016 року згідно наданого позивачем розрахунку становить 14 099,76 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 7 633,86 грн., заборгованості за процентами в сумі 4 618,29 грн., 700,0 грн. заборгованості з пені та комісії, а також штрафи згідно пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина та 647,61 грн. процентна складова.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед кредитором.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач допустив неналежне виконання зобовязань, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом на думку позивача в сумі 14 099,76 гривень.

На думку позивача позичальник належним чином своїх зобовязань за означеним кредитом не виконував, допустив заборгованість та станом 30.04.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 14 099,76 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 7 633,86 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 4 618,29 грн., 700,0 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 647,61 грн. процентна складова, відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг.У відповідності до умов договору позичальник зобовязаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 17 липня 2006 року відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору.

При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов'язання зі сплати неустойки та штрафів в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Тому суд приходить до висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь банку пені та штрафів, який також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідач як на доказ посилається на те, що у заяві, поданій ним банку зазначено про надання кредитного ліміту в розмірі 6500,0 грн., тоді як банк зазначає про суму отриманих коштів в кредит в розмірі 8 000,0 грн. Зазначений доказ суд відхиляє з наступних мотивів.

Як убачається із виписки по особовому рахунку позичальника ОСОБА_3 відповідачу було збільшено кредитний ліміт, і останній погодився саме на такі умови кредитування, оскільки користувався платіжними картками, які перевипускались у звязку з закінченням терміну їх дії. Термін дії останньої кредитної картки до грудня 2018 року.

Строк погашення кредитних зобовязань позичальника не минув, позаяк періодично ним здійснювались погашення за кредитним договором, і останнє погашення відбулось 09.10.2015 року, а договір є чинним до грудня 2018 року.

Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості грн. та судові витрати. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ЦПК України ст.ст. 526,527,530,536,551,553,554,616,1049,1054 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк" заборгованість в сумі 12 252,15 грн. (Дванадцять тисяч двісті пятдесят дві грн. 15 коп.), з них 7633,86 грн. заборгованості за кредитом, 4618. 29 грн. заборгованість за відсотками, та судовий збір в сумі 1197,42 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13.04.2018 року.

Суддя: