Справа № 567/1323/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Прозорової С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог цивільну справу за заявою за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Острозький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Рівненській області про встановлення юридичного факту- факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року

встановив

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991-дату з якою законодавець пов'язує набуття громадянства України, в зв'язку з тим, що вона не документувалась паспортом громадянина України, а мала паспорт громадянина СРСР, який на даний час втрачений. Вона позбавлена можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки повинна довести факт проживання на території України, що спонукало її звернутися з даною заявою до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Вказала, що починаючи з 1963 року по сьогоднішній день, в тому числі станом на 24 серпня 1991 року, вона постійно проживала в с. Мощаниця Острозького району Рівненської області разом з родиною, нікуди за межі України не виїжджала та не змінювала адреси свого проживання.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву своєї довірительки підтримав в повному обсязі з підстав викладених в ній. При цьому пояснив, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мощаниця Острозького району Рівненської області. Досягнувши повноліття вона отримала паспорт громадянина СРСР, який у 1993-1995 роках нею був втрачений. Після укладення шлюбу ОСОБА_1, змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_1» на прізвище чоловіка «ОСОБА_1». З метою отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вона зверталася до Острозького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Рівненській області, однак їй було відмолено у видачі тато витягу, оскільки для його отримання потрібно надати паспорт громадянина України. Вказав, що в період зміни паспорта радянського зразку на паспорт громадянина України його довірителька з заявою про зміну паспорту не зверталася і до цього часу не має паспорту громадянина України.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 зверталась до Острозького РС Управління державної міграційної служби України в Рівненській області для отримання паспорта громадянина України, але їй було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують факт реєстрації на території України станом на 24 серпня 1991 року, та було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України на час проголошення незалежності України, зокрема 24 серпня 1991 року.

Вказав, що від встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 2018 року, про те, що ОСОБА_1, постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, залежить реалізація її права на отримання паспорта громадянина України. Просив встановити юридичний факт, про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Рівненській області Прозорова С.Ф. при розгляді справи судом покладалася на розсуд суду, не заперечила щодо задоволення заяви.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що заявниця є її матір'ю. Вона дійсно народилась та постійно проживала на території України, зокрема в с. Мощанииця Острозького району Рівненської області. Іншого громадянства не має. На постійне проживання до інших держав не виїжджала. Станом на 24 серпня 1991 року проживала в с. Мощанииця Острозького району Рівненської області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що заявниця є її сусідкою. Вона народилась та постійно проживала на території України. Громадянства іншої держави не має. До інших держав на постійне проживання не виїжджала. Підтвердила той факт, що ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року проживала в с. Мощанииця Острозького району Рівненської області.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заявника адвоката ОСОБА_2, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, встановив, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.1980 року ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мощаниця Острозького району Рівненської області ( а.с.7).

За відповіддю Острозького районного сектору ДМС України від 21.09.2018 року № 27-734 гомадянка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 паспортом громадянина України не документувалась (а.с.9).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 1157 від 04.09.2018 року, виданої Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про те, що її сім'я складається: зять ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, внуки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_13 ( а.с.10).

Факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 1159 від 04.09.2018 року, складеним Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області ( а.с.11-12).

Згідно довідки № 1158 від 04.09.2018, виданої Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Окрім того на фото, яке скріплено печаткою Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області, зображена ОСОБА_1 ( а.с.13).

Відповідно до довідки Мощаницької сільської ради № 1161 від 06.09.2018 року, згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок НОМЕР_2 в с. Мощаниця за ОСОБА_1, рахується жилий будинок по АДРЕСА_1, площа якого становить 60 м.кв ( а.с.14).

Згідно відповіді копії запису акта про укладення шлюбу № 1 від 16 січня 1982 року був укладений шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1, якій після одруження було присвоєно прізвище «ОСОБА_1». Місце народження ОСОБА_1, вазано с.Мощаниця Острозького району Рівненської області ( а.с.29).

Відповідно до виписки з рішення Острозького районного народного суду Ровенської області від 4 серпня 1987 року в провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу ( а.с.30).

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області № 2-72 від 7 жовтня 1994 року шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 17.10.1994 року ( а.с.32).

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Відповідно до п. 44 Порядку у таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За правилами ст. 293 ЦПК України, в порядку непозовного цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наявні в справі документи та пояснення свідків підтверджують той факт, що станом на 24 серпня 1991 року -день проголошення незалежності України, заявник ОСОБА_1 проживала на території України. Встановлення вказаного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, адже від цього залежить визнання належності її до громадянства України та можливість отримання паспорта.

Керуючись ст. ст.263- 265, 293, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд,-

вирішив

заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1) заінтересована особа: Острозький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Рівненській області (індекс 35800, Рівненська область, м.Острог вул. Луцька, буд.1) про встановлення юридичного факту- факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.