ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2955/18
Провадження № 2/210/1508/18
У Х В А Л А

іменем України

"26" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,

представника відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та вселення в будинок, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року до суду на розгляд надійшла вищевказана справа.

Справу прийнято до провадження ухвалою суду від 04 вересня 2018 року.

При цьому, справа неодноразово призначалась до слухання, останній раз на 26 грудня 2018 року, однак будучи повідомленими про час та місце розгляду справи позивач та його представник до зали суду не зявилися, доказів поважності причин неявки суду не надано. У звязку із неявкою позивача та його представника розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, у судове засідання, призначене на 23 жовтня 2018 року, позивач, його представник, та відповідач ОСОБА_5, не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представника відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншому процесі. У звязку із участю головуючого судді в розгляді кримінального провадження, розгляд справи було відкладено до 26 листопада 2018 року, а сторін завчасно повідомлено про наступну дату судового засідання.

На судове засідання, призначене на 26 листопада 2018 року, сторони, у тому числі позивач та його представник, не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача ОСОБА_4, - ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку зі смертю відповідача ОСОБА_5 та можливістю мирного врегулювання спору, у звязку із чим розгляд справи було відкладено знову до 26 грудня 2018 року, а сторін завчасно повідомлено про наступну дату судового засідання. З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_5 померла 03 листопада 2018 року.

На судове засідання, призначене на 26 грудня 2018 року, позивач та його представник знову не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, - ОСОБА_3, котрий просив залишити позовну заяву без розгляду у звязку із повторною неявкою позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, враховуючи строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, приходить до висновку що позов підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Позивач та його представник не зявилися в судові засідання 23 жовтня 2018 року, 26 листопада 2018 року та 26 грудня 2018 року. Доказів поважності причин неявки суду не надано.

Таким чином, в силу ч.3 ст.131 ЦПК України суд визнає, що позивач та його представник не зявилися до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії позивача та його представника свідчать про втрату ними юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст.10 цього Кодексу, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Між тим статтями 223, 257 ЦПК України, врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч.5 ст.223, п.3 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов'язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об'єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов'язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства, - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача, - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача, - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 13, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування житловим приміщенням та вселення в будинок, - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н. Ю. Вікторович