Справа № 567/999/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану до предявлення позову про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, скасування права власності на майно та повернення його для повторного продажу з публічних торгів

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до пред"явлення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яким чином на користь третіх осіб, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, передавати в іпотеку, податкову заставу, нерухоме майно, що знаходиться в с.Бадівка по вул. Ватутіна, 2а Острозького району Рівненської області а саме: будівлі заправки з навісом (Д) площею 24,4 кв.м., будівлі складу (Ж) площею 194,5 кв.м., будівлі мийки (Г) площею 16,8 кв.м., будівлі гаражів (В) 370,2 кв.м., будівлі гаражів (Б) площею 590,4 кв.м., будинку тракторної бригади (А) площею 240,2 кв.м., піднавіс (Є) з навісом (є) площею 106,1 кв.м., а також шляхом заборони субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаних обєктів нерухомого майна, які розташовані в с.Бадівка по вул.Ватутіна, 2а.

Дослідивши заяву, подану ОСОБА_1 та матеріали заяви, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено чіткий перелік відомостей, які повинна містити заява про забезпечення позову, в тому числі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з імперативними приписами ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

В порушення викладеного, в заяві про забезпечення позову, заявником не зазначені пропозиції щодо зустрічного забезпечення щодо особи, яка придбала спірне майно, яку позивач зазначає відповідачем у справі і якій можуть бути спричинені збитки забезпеченням позову.

Натомість заявник зазначає, що на його думку немає необхідності у наданні пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як необов'язкових та їх відсутність не є достатньою підставою для відмови в забезпеченні позову.

Разом з тим, посилаючись на відсутність підстав для обов"язкового вжиття заходів зустрічного забезпечення, позивач не зазначає доказів на підтвердження даної обставини, зокрема щодо наявності у позивача майна у розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, що є складовою вимог передбачених п.1 ч.1 ст.154 ЦПК України, адже лише проаналізувавши пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення та надані на її підтвердження докази, суд може вирішити питання про наявність чи відсутність у нього обов'язку застосувати зустрічне забезпечення на підставі ч.3 ст.154 ЦПК України.

Суд наголошує на тому, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову мають бути зазначені з урахуванням вимог ст. 154 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, оскільки в ній не зазначені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У відповідності до п. 4 постанови ВСУ від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В п. 2 зазначеної постанови вказано, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Зі змісту заяви вбачається, що набуте ОСОБА_2 майно, було реалізовано в ході примусового виконання рішення Острозького районного суду від 17 березня 2015 року, яким було задоволено позов ПАТ АБ "Укргазбанк" та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 1 013985,03 грн. та судові витрати.

Так, 01.02.2018 року в межах виконавчого провадження № 49237775 було проведено прилюдні торги, на яких було реалізовано наступне нерухоме майно: будівля заправки з навісом, загальною площею 24,4 кв.м.; будівля складу, загальною площею 194,5 кв. м.; будівля мийки, загальною площею 16,8 кв.м.; будівля гаражів, загальною площею 370,2 кв.м.; будівля гаражів, загальною площею 590,4 кв.м.; будинок тракторної бригади, загальною площею 240,2 кв.м.; піднавіс з навісом, загальною площею 106,1 кв.м. за ціною 1 774109 грн., без виділення частки ОСОБА_1 в ньому.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду з позовом про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, його поділ та визнання ідеальних часток в спільній сумісній власності, згідно якого до поділу підлягає зазначене у даній заяві нерухоме майно та щодо якого заявник просить вжити заходи забезпечення позову.

Окрім того, як вбачається зі змісту поданої заяви, 20.02.2018 року ОСОБА_4 подано позов про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу електронних торгів з реалізації спірного майна (справа №567/217/18).

Заявник вважає, що реалізоване майно є спільною власністю подружжя та було реалізовано з грубим порушенням вимог чинного законодавства, вважає що має аналогічне право на отримання частки коштів від його реалізації.

Вказує, що має намір звернутися до суду з позовом про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів №692, яке видано приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_5 15.06.2018, скасування права власності на вищевказане майно, що зареєстровано за ОСОБА_2 та повернення його для повторного продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення з урахуванням інтересів співвласника ОСОБА_1

Разом з тим, на даний час рішення у зазначених заявником справах не прийнято, обставини з якими заявник пов"язує застосування заходів забезпечення позову, зокрема щодо належності заявнику ? спірного майна та виділення його частки, як спільної власності подружжя, визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна, судовими рішеннями не встановлені, а тому застосування заходів забезпечення позову є передчасним.

Крім того, заявником не обґрунтувана необхідність вжиття заходів заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яким чином на користь третіх осіб, вносити до статутного капіталу юридичних осіб, передавати в іпотеку, податкову заставу, нерухомого майна, розташованого за адресою: Рівненська область, Острозький район с. Бадівка вул. Ватутіна, 2а, та заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо об'єктів нерухомого майна за вищевказаною адресою, безпосередньо на все нерухоме майно, оскільки вказує, що йому за законом має належати лише половина вказаного у заяві нерухомого майна.

Водночас, суд зазначає, що обґрунтування необхідності забезпечення позову в заяві викладено суперечливо.

В заяві про забезпечення позову позивач вказує лише про потенційну можливість утруднення виконання судового рішення будь-яких доказів на підтвердження цього не надає та не зазначає доказів про те, які дії вживаються зі сторони відповідача та спрямовуються ним на відчуження спірного нерухомого майна, а тому на даному етапі суд приходить до висновку про те, що відсутні достатні дані, які обєктивно вказують на необхідність застосування заходів, повязаних із забезпеченням позову, оскільки позивачем не наведено достатніх та переконливих доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не зрозуміло у якій справі, оскільки у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у справі про поділ майна подружжя, а не майбутнього позову.

Згідно п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов'язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Водночас, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2, не в повній мірі відповідає заявленим позовним вимогам, і положенням закону та призведе до обмеження прав власника.

Суд позбавлений можливості, на підставі наданих доказів, встановити чи будуть порушені інтереси третіх осіб, зокрема ОСОБА_2, оскільки заборонивши йому вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірних нежитлових приміщень, суд фактично позбавить ОСОБА_2 свого права власності, права користування та розпоряджання своїм майном, що в свою чергу є недопустимим при забезпеченні позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наявність у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначених вище недоліків, з метою недопущення порушення прав всіх осіб, інтереси яких можуть бути порушені забезпеченням позову та те, що суд не має можливості прийти до однозначного висновку про підставність заяви та необхідність застосування такого заходу, що запропонований заявником, та його співмірності як виду забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заяву слід повернуту заявнику.

При цьому, заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, звернутися до суду з заявою про забезпечення позову повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

заяву про вжиття заходів забезпечення позову, подану до предявлення позову про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів, скасування права власності на майно та повернення його для повторного продажу з публічних торгів, повернути ОСОБА_1

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п"ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6