Справа №295/6042/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

Головуючого судді: Ведмідь Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бойченко Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, у якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 149 від 16.01.2014 року про реєстрацію народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги умотивовані тим, що сторони поживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народився син ОСОБА_3 В момент народження дитини ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який і був записаний батьком дитини. Однак позивач вважав, що він є батьком дитини, оскільки у цьому його запевнила відповідачка ОСОБА_2, тому у листопаді 2015 року звернувся до Богунського районного суду міста Житомира з позовом про визнання його батьком дитини, та рішенням суду від 25.01.2016 року його визнано батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4 виключено із відомостей про батька із актового запису № 149 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого 16.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, змінено в актовому записі № 149 прізвище дитини з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6». Однак, за час спільного проживання у позивача виникли сумніви щодо того, що він є біологічним батьком дитини.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення доказів, у якій він просить провести генетоскопічне дослідження аналізів ДНК на встановлення біологічного батьківства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведення якої доручити ТОВ «Мама Папа», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 73.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини задоволено, призначено у справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення експертизи поставлено питання, чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1.

01.10.2018 року до суду надійшов висновок судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Петрук Я.Л. № 545 від 14.09.2018 року, складений на виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2018 року.

05.12.2018 року представником позивача ОСОБА_7 подано до суду заяву про попередній розрахунок судових витрат, у якій вказано, що позивачем також понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_8 відзив не подавала, позовні вимоги визнала в повному обсязі шляхом подання відповідної письмової заяви суду.

У підготовче судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

За змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.01.2016 року визнано батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, виключено ОСОБА_4 із відомостей про батька із актового запису № 149 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 16.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, включено ОСОБА_1 в відомості про батька в актовий запис № 149 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 16.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, змінено в актовому записі № 149 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 16.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області прізвище з «ІНФОРМАЦІЯ_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати; батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Згідно висновку судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичний центр МВС України Петрук Я.Л. № 545 від 14.09.2018 року, батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, виключається (а.с. 57-72).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 записаний батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, однак відсутність кровного споріднення між ним та дитиною підтверджена висновком експерта, відповідачка позов визнала, про те, що на час реєстрації батьківства позивач знав про вказані обставини, судом не встановлено, підстав для обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачкою суд не має, тому визнання останньою позову не суперечить обставинам справи та закону, що дає суду підстави для задоволення позову, а відомості про позивача, як батька дитини відповідачки, підлягають виключенню з актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Щодо вимоги про стягнення з позивача судових витрат по оплаті витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Встановлено, що 24.04.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом - Адвокатське бюро «Павла Удода» укладено договір про надання правничої (правової) допомоги.

На підтвердження повноважень адвоката надано копію ордеру серії НОМЕР_3 від 11.06.2018 року.

Пунктом 2.2 договору про надання правничої (правової) допомоги встановлено, що розмір гонорару та порядок оплати праці адвоката визначається додатками до цього договору, які є невід'ємними частинами договору.

Копії додатків до договору, які є його невід'ємними частинами, на які міститься посилання у п. 2.2 договору про надання правничої допомоги, суду не надано.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Однак, позивачем суду не надано належних доказів, якими підтверджується вартість робіт за договором про надання правової допомоги та не надано доказів на підтвердження оплати позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., а саме не надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копій розрахункових документів (квитанції, тощо) та копії акту виконаних робіт, тому вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правову допомогу.

Разом з тим, згідно з рахунком до висновку експерта від 14.09.2018 року № Е 545, позивачем понесені судові витрати на проведення експертизи у сумі 7614,00 грн., які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору, суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення доказів, та у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення доказів.

На підставі викладеного, 136 СК України, ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство із актового запису про народження дитини - задовольнити частково.

Виключити запис про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, як батька дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року з актового запису про народження № 149 від 16.01.2014 року, здійсненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на проведення експертизи у сумі 7614,00 грн. та по сплаті судового збору у сумі 528,60 грн.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з державного бюджету судовий збір в розмірі 352,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 16.05.2018 року та повернути з державного бюджету судовий збір в розмірі 176,20 грн., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 16.05.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 10012 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: 10003 АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 17.12.2018 року.

Суддя