Справа № 442/4990/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/1220/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2018 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

встановила:

Скаржник ПАТ «УкрСиббанк" в листопаді 2017 року звернулося в суд зі скаргою на дії головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві

Вимоги обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом по справі № 442/4990/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9676,20 доларів США.

30.10.2017 року державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає такі дії безпідставними та неправомірними, оскільки державний виконавець не вжив усі можливі заходи для примусового виконання рішення, не вчинив дій щодо перевірки майнового стану боржника. Просив скасувати зазначену постанову та поновити виконавче провадження.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2018 року скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк" на діїї головного державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачеві - задоволено.

Визнано дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області неправомірними.

Скасовано постанову ВП № 50167050 про повернення виконавчого документу від 30.10.2017 року винесену державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

Ухвалу суду оскаржив Дрогобицький МРВ ДВС, вважає ухвалу неправомірною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Покликаючись на хронологічний порядок відкриття відповідного виконавчого провадження та об»єднання його у зведене виконавче провадження зазначає, що державний виконавець провів опис та арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_2 - предмету іпотеки квартири загальною площею 76,9 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 однак встановлено, що така належить останній на підставі договору купівлі-продажу № 1345 від 29.04.2008, проте реєстрація права власності не проведена.

Державний виконавець звертався в суд з поданням про звернення стягнення на зазначене нерухоме майно, однак Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області відмовив у задоволенні такого подання з підстав передчасності такого, тому твердження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» про те, що ОСОБА_2 є власником квартири, яку можна реалізувати у виконавчому провадженні, не відповідають дійсності.

Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав ОСОБА_2 належить на праві власності будинок та земельна ділянка і такі перебувають в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк».

Разом з цим, у вказаному житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, з 04.05.2011 року зареєстрована неповнолітня дитина, яка має права користування таким.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 16.08.2017 року № 177 відмовлено у наданні дозволу на передачу на реалізацію вказаного будинку як іпотечного майна.

Згідно отриманої інформації рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 немає, на арештованих коштах рахунки відсутні, як і будь яка інформація про доходи.

25.07.2017 року в суд скеровано подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином вважає, що при примусовому виконанні відповідного виконавчого документа, державний виконавець проводив перевірку наявності рухомого та нерухомого майна, доходів, відкритих рахунків у банківських установах та за відповідних підстав виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, тому скаржник ПАТ «УкрСиббанк» не ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, звернувся із скаргою в суд, при цьому судом під час розгляду скарги не повно з'ясовано обставини справи.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

Учасники справи представник заявника ПАТ «УкрСиббанк» та представник Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 140,142), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, представник ПАТ «УкрСиббанк» подав клопотання про відкладення розгляду справи.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні враховуючи таке.

Задовольняючи скаргу на дії державного виконавця місцевий суд виходив з того, що державний виконавець не здійснив усі виконавчі дії по своєчасному та послідовному виконанню рішення суду відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», тому скарга ПАТ «УкрСиббанк» є підставною.

Крім цього суд вказав, що державний виконавець не представив документів, які б свідчили про заходи щодо примусового виконання рішення суду, належне повідомлення скаржника про відкриття виконавчого провадження, застосування до боржника штрафних санкцій чи інші заходи, передбачені законом.

Перевіривши матеріали справи та докази досліджені судом, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду враховуючи таке.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 18) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18).

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебував виконавчий лист, виданий, 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом по справі № 442/4990/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9676,20 доларів США.

30.10.2017 року державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 5-6).

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця, стягувач ПАТ «УкрСиббанк» вважав, що при примусовому виконанні відповідного виконавчого документадержавний виконавець не вжив усі можливі заходи для примусового виконання рішення.

Подаючи апеляційну скаргу та фактично заперечуючи вимоги скарги, не погоджуючись із судовим рішенням, яке прийняте судом за наслідками розгляду такої, начальник Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на підтвердження правомірності дій державного виконавця та заперечення вимог скарги подав у додатках до апеляційної скарги копії матеріалів виконавчого провадження.

Так, постановою державного виконавця Паращака М.Т. від 12.02.2016 року відкрито виконавче провадження № 50167050 з приводу виконання виконавчого листа №442/4990/14-ц виданого 15.01.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області (а.с. 43-44).

Боржнику надано право добровільно виконати вимоги виконавчого документу в термін до 19.02.2016 року.

11.04.2016 року винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 50805355, яке веде ВДВС Дрогобицького МУЮ Львівської області (а.с. 45, 46).

17.03.2016 року складено Акт опису майна, який рекомендованим повідомленням надісланий боржнику ОСОБА_2 (а.с. 47).

Державний виконавець виносив постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, для оцінки квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 49).

Повідомлення про висновок та ринкову вартість майна надіслано стягувачу та боржнику (а.с. 50).

06.05.2016 року боржник ОСОБА_2 подала заперечення проти результатів оцінки квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 51).

В подальшому державний виконавець призначав рецензування результатів оцінки майна та надсилав ОСОБА_2, як стороні, яка заперечує проти результатів оцінки, рахунки на проведення оцінки, однак до 08.11.2016 року підтвердження про оплату останньою не надано, тому рецензування відмінено та вирішено передати майно на реалізацію за оцінкою, зазначеною у звіті суб'єкта оціночної діяльності ТзОВ «Периметр» (а.с. 52, 53).

16.01.2017 року державний виконавець звернувся в суд з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, оскільки квартира загальною площею 76,9 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 виключно на підставі договору купівлі-продажу № 1345 від 29.04.2008 року (а.с. 54).

У задоволенні подання ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області відмовлено (а.с. 55).

Із запитів державного виконавця та відповідей на них вбачається, що боржник ОСОБА_2 на обліку у відділенні соціального страхування не перебуває, страхові виплати та пенсії, інших доходів не отримує за трудовими чи цивільно-правовими договорами не працює, рухомого майна немає (а.с. 65-66, 72 зворот).

Постановою від 29.06.2016 року накладено арешт на кошти боржника, однак у відповідь на постанову РПТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало лист про неможливість накладення арешту через недостатність коштів для виконання постанови (а.с. 68-69).

ПАТ «Банк Львів» також повідомив про недостатність коштів на рахунках ОСОБА_2 для виконання постанови, при цьому заблокував рахунок № НОМЕР_1 для подальшого накопичення коштів для виконання постанови (а.с. 70).

Поряд з цим, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2017 року розірвано Договір купівлі-продажу квартири квартири АДРЕСА_1 від 29 квітня 2008 року укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнано Договір іпотеки (квартири) від 29.04.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1347, недійсним і знято заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, зареєстровану у реєстрі за № 1348, однак таке рішення оскаржене в апеляційному порядку та не набрало законної сили (а.с. 62).

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 16.08.2017 року № 177 відмовлено у наданні дозволу на передачу на реалізацію нерухоме іпотечне майно житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 оскільки у такому з 04.05.2011 року зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має права користування таким (а.с. 64).

Крім цього, 25.07.2017 року державний виконавець звертався в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України, про результати розгляду якого апеляційному суду не відомо.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

ПАТ «УкрСиббанк», як стягувач у виконавчому провадженні, вважаючи дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними, а постанову від 30.10.2017 року незаконною, звернувся із відповідною скаргою в суд.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що начальник Дрогобицького МРВ ДВС не виносив постанови про невиконання боржником ОСОБА_2 без поважних причин рішення суду, протилежного суду не представлено.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що після виконання дій щодо відшукання рухомого майна боржника та накладення арешту на відкриті рахунки у банківських установах, з»ясування того, що у боржника рухомого майна немає, а також відсутні кошти на банківських рахунках, державний виконавець не звертався повторно до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, а саме на квартиру в АДРЕСА_1, зважаючи на те, що рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.06.2017 року, яким розірвано Договір купівлі-продажу квартири від 29 квітня 2008 року укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскаржене в апеляційному порядку та не набрало законної сили

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду про підставність скарги ПАТ «УкрСиббанк», а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Львівській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 липня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк