Справа № 360/2448/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Гумбатова В.А.,

за участі секретаря Бурак Т.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Головного управління

Національної Гвардії України Райчука О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників АТО, Головне управління Національної Гвардії України, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що з 23 березня 2015 по 06 вересня 2015 року, він перебував у зоні проведення терористичної операції у Донецькій області, де виконував службові та бойові завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником. До району проведення АТО, він прибув добровольцем, до окремого загону спеціального призначення «Азов» в/ч НОМЕР_1 , який розташовувався в с.Урзуф Донецької області. До ОЗСП «Азов» в/ч НОМЕР_1 прибув у складі відібраної групи добровольців із 42-х осіб, після проходження підготовки у тренувальному таборі «Спартан» Навчально-мобілізаційного центру (НМЦ) «Азову», який знаходився за адресою: м.Київ провулок Шевченка, 5. В ОЗСП «Азов» в/ч НОМЕР_1 проходив службу рядовим у складі 1-ї роти 3-го взводу під командуванням ОСОБА_3 . В період часу, з квітня 2015 року по серпень 2015 року, включно, він разом із іншими бійцями ОЗСП «Азов» в/ч НОМЕР_1 , у складі вказаного підрозділу неодноразово брав участь у бойових діях в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником у населених пунктах: село Широкине та село Гранітне Волноваського району Донецької області.

Під час перебування у зоні проведення АТО він носив військову камуфляжну форму зі знаками розрізнення, які вказували на його належність до військових формувань держави Україна, відкрито носив бойову зброю, автомат Калашникова АК-74, який йому видали після прибуття до розташування ОЗСП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 . Під час виконання бойових завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником він діяв вказаною бойовою зброєю.

У вересні 2015 року він повернувся із зони проведення АТО через сімейні обставини. Командування ОЗСП «Азов» в/ч НОМЕР_1 у відповідності до п.6 «Порядку надання статусу бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року, у місячний строк після завершення ним виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, не подало на розгляд до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного Управління Національної гвардії України необхідний пакет документів про надання йому статусу учасника бойових дій. Дізнавшись про вказану обставину, він вирішив самостійно зібрати необхідні для надання учасника бойових дій документи та подати їх на розгляд вказаної комісії, як це передбачено п.8 Порядку.

05 січня 2017 року з відповідним запитом він звернувся до командира ОЗСП «Азов» в/ч НОМЕР_1 , на який отримав відповідь 12 січня 2017 року, де було зазначено про те, що він у списках в/ч НОМЕР_1 не рахувався, в зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувані ним документи. Зібрані документи разом із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій 19.06.2017 року він подав до Міжвідомчої комісії Державної служби України у справах ветеранів та учасників Антитерористичної операції. На вказану заяву від 19.06.2017 року він отримав від Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції письмове роз`яснення про те, що для отримання статусу учасника бойових дій він має звернутися до Відомчої комісії Національної гвардії, оскільки ОЗСП «Азов», як добровольче формування, був включений до складу Національної гвардії як в/ч НОМЕР_1 . 11.07.2017 року, він звернувся із заявою про надання статусу учасника бойових дій до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного Управління Національної Гвардії України.

За результатами розгляду заяви 14.07.2017 року Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного Управління Національної Гвардії України, йому було відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій, з тієї підстави, що він не входив до складу ОЗСП « ОСОБА_4 ».

Тому просив встановити факт, що він, у період з 23 березня 2015 року по 06 вересня 2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, брав участь у бойових діях в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником у населених пунктах: село Широкине, село Гранітне Волноваського району Донецької області, у складі окремого загону спеціального призначення «Азов» в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримали, викладене підтвердили.

Представник заінтересованої особи Райчук О.С., в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Вважав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також зазначив, що можливо певними посадовими особами була допущена халатність, при оформленні на службу осіб, що і призвело звернення до суду.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснив, що заявником не було надано всіх необхідних документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 413, і в разі, якщо буде надано всі необхідні документи, передбачені законом, то заперечувати щодо задоволення заяви, він не буде.

Свідок ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що він разом із ОСОБА_7 служив в батальйоні «Азов», і разом із ним здійснювали бойові виїзди та приймали участь у бойових діях. ОСОБА_8 перебував на території АТО з березня 2015 року і приблизно до вересня 2015 року. На даний час він має статус учасника бойових дій.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні надав аналогічні пояснення.

Вислухавши заявника, представника заявника, представників заінтересованих осіб, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мотожин Макарівського району Київської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а.с.5-7)

Відповідно до довідки № 923 виданої 14 квітня 2015 року командиром ОЗСП «АЗОВ» в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 дійсно проходив службу в ОЗСП «АЗОВ» в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України. ОСОБА_1 перебуває в зоні антитерористичної операції з 24.03.2015 р. (а.с.9)

Згідно з копією відпускного посвідченням № НОМЕР_2 виданого командиром ОЗСП «АЗОВ» в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , дійсно проходив службу в ОЗСП «АЗОВ» в/ч НОМЕР_1 , та згідно наказу №27/15 від 07.04.2015, йому надана відпустка строком на 20 діб, з 24.04.2015р. по 13.08.2015р. (а.с.10)

Як убачається з копії повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 №12/22-102 від 12.01.2017 р., відповідно до запиту ОСОБА_1 від 05.01.2017 №З-7 повідомили, що в списках військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , не рахувався, тому документи які зазначені в запиті надати не має можливості. (а.с.11)

Відповідно до копії повідомлення начальника управління кадрової роботи Головного управління Національної гвардії України №27/21-3-3-436 від 19 липня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в наданні відповідного статусу, оскільки він не відноситься до категорій осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, яким надається статус учасника бойових дій за участь в антитерористичній операції. (а.с.22)

Із копії витягу з протоколу №33 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 14 липня 2017 року Головного управління Національної гвардії України, ОСОБА_1 було відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки він не входив до складу добровольчого формування та не відноситься до категорій осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413, яким надається статус учасника бойових дій за участь в АТО. (а.с.23)

Також були дослідженні фотокартки, наявні в матеріалах справи, відповідно до яких, заявник ОСОБА_1 носив камуфляжну форму зі знаками розрізнення, які вказували на його належність до військових формувань держави України, відкрито носив бойову зброю.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно ч.1 ст.17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканість.
Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).
Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, які визначені п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року №200, та п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413.
Відповідно до ст. 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 в редакції яка діяла станом на 04.06.2015 р., статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національного гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції; працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися і брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.
Перелік вказаних осіб також був зазначений у попередній редакції п. 19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно до п. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, в редакції яка діяла станом на 04.06.2015 р., встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету на територіальній цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні їх проведення (витяги з наказів директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокації, книг нарядів, графіків населення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» с.Широкине, с.Гранітне Волноваського району Донецької області, віднесені до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Приймаючи рішення про задоволення заяви, суд враховує також постанову колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області Київської області від 14 лютого 2018 року, де зазначено, що відповідно до п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.
Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях, а тому висновки суду про неможливість розгляду спірного питання у порядку окремого провадження суперечать змісту п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Також, суд надає віри показанням свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які в судовому засіданні засвідчили, що ОСОБА_1 у період з березня 2015 року по вересень 2015 року, брав участь в антитерористичній операції приймаючи участь в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту в населених пунктах: село Широкине, село Гранітне Волноваського району Донецької області, у складі окремого загону спеціального призначення «Азов» в/ч НОМЕР_1 .

Отже, за вищевикладених обставин, оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 316, 318 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників АТО, Головне управління Національної Гвардії України, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_8 , у період з 23 березня 2015 року по 06 вересня 2015 року, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи в районах антитерористичної операції у період її проведення, брав участь у бойових діях в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником у населених пунктах: село Широкине, село Гранітне Волноваського району Донецької області, у складі окремого загону спеціального призначення «Азов» в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий-суддяВ.Гумбатов