УХВАЛА

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-2374/10

провадження № 61-41974ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2010 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України.

02 серпня 2018 року (відповідно до відмітки на конверті) ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 жовтня 2017 року.

Крім того, заявник подав до Верховного Суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_2

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Главою 2 розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України не передбачено забезпечення позову (зустрічне забезпечення) на стадії касаційного провадження, суд касаційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень вирішувати зазначене питання.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Керуючись статтею 150, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько