Справа № 352/1312/18
Провадження № 2/352/955/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гургули В. Б.,

секретаря Кожуховської О. І.

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду з позовом до відповідача Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак у позовній суду заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача Старолисецької сільської ради в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду лист вих. № 176 від 25.07.2018 згідно з яким, просить справу розглядати без його участі, позов визнає і підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з Свідоцтвом про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Старолисецької сільської Ради народних депутатів від 25.11.1997 № 11, яке записано 09.12.1997 в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 316, житловий АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Згідно з Дорученням НГ050433 від 18.02.1998 посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л. А., зареєстрованого в реєстрі за № А-429, ОСОБА_3 уповноважила цим дорученням ОСОБА_1 правом розпоряджатися (продавати, обміняти, подарувати) зазначений житловий будинок. Для цього йому надано право звертатися від її імені в усі необхідні установи та організації, підписати від її імені договір купівлі-продажу, обміну, дарування, отримувати належні їй гроші за проданий житловий будинок, розписуватися за неї та виконувати всі інші дії та формальності, пов'язані з даним дорученням. Доручення було видане строком на 3 роки без права передоручення.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, яке видане 03.09.2004 відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після смерті ОСОБА_3, належний їй АДРЕСА_2, не спадкувався, що підтверджується відсутністю відомостей про об'єкт нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та тим фактом що відповідач, як орган місцевого самоврядування, визнав позов, та не заперечив цієї обставини.

Окрім того, факт відсутності інших осіб, які б претендували на зазначену нерухомість підтверджується письмовими показаннями свідка ОСОБА_5, яка проживає за останнім місцем проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1). Також, згідно ж цих письмових показань ОСОБА_5 підтверджує наявність у неї оригіналу Свідоцтва про смерть ОСОБА_3.

Також судом встановлено, що позивач зареєстрований в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області з 02.10.1997, що підтверджується відміткою в його паспорті Громадянина України.

Згідно з наданою копією робочого проекту на газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 від 1998 року, позивач був замовником робочого проекту на газопостачання будинку, тобто ним була здійснена фактична газифікація будинку.

Довідкою про склад сім'ї від 20.06.2018 № 1009, яка видана виконкомом Старолисецької сільської ради, засвідчено ту обставину, що згідно запису у погосподарській книзі (№ 12, стор. 44, № об'єкту ПГО 01_3993_1) головою двору по АДРЕСА_2 є позивач - ОСОБА_1 Зазначена обставина також підтверджена копією витягу з облікової картки об'єкта погосподарського обліку.

Також факт того, що позивач придбав у ОСОБА_3 житловий АДРЕСА_2, та відкрито, безпосередньо, володіє нерухомим майном з часу придбання (з 1998 року) підтверджено письмовими показаннями свідка ОСОБА_6, який є сусідом позивача, та проживає АДРЕСА_3.

Окрім того, у матеріалах справи наявні інші копії технічної документації на житловий будинок: копія свідоцтво про забудову; копія рішення Старолисецької сільської ради від 25.11.1997 № 11 про визнання ОСОБА_3 власником будинку; довідка-характеристика на будинок; технічний паспорт на житловий будинок від 1997 року; технічний паспорт на житловий будинок від 2017 року.

Суд вважає, що наявність у позивача цих документів, а також досліджені вищенаведені обставини, беззаперечно підтверджують факт того, що позивач з 1998 року добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим ним вважаючи його своєю власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2001 року.

Проаналізувавши вищенаведені обставини судом встановлено, що позивач з 1 січня 2001 року більше десяти років відкрито, безперервно володіє житловим АДРЕСА_2, що дає йому право набути це майно у власність за набувальною давністю.

На сьогоднішній день позивач не може здійснити дії щодо оформлення прав власності на зазначений будинок, у зв'язку із закінченням строку дії довіреності, та неможливістю її поновлення, у зв'язку із смертю власника будинку, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню

На підставі наведеного, відповідно до ст. 344 ЦК України, п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на житловий АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. Б. Гургула