Справа №442/5431/18
Провадження №2/442/1895/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі : головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу у загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

15.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу з позивачем та стягнення аліментів на утримання їхніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що 02.06.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. У даному шлюбі у них 20.02.2012 року народився син ОСОБА_5, а 19.01.2015 року син ОСОБА_6, які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Близько двох років позивач з відповідачем разом не проживають. Спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки.

Відповідач не надає коштів на утримання дітей, тим самим ставить сімю у важке матеріальне становище.

Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Доповнив, що наданий сторонам строк на примирення не дав позитивного результату, сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

04.10.2018 від відповідача надійшов відзив на позов. Щодо розірвання шлюбу, то позову не визнає, має намір зберегти сімю. Щодо стягнення аліментів погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, зясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.06.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис за №175.

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На даний час позивач прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, подружжя не проживає разом близько півтора роки, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, наданий термін на примирення не дав позитивного результату.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам позивачки та моральним засадам суспільства.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Разом з тим, відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122,125 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно їх утримувати, оскільки несе інші витрати повязані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, працездатного віку), рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості, а також зміст ст.ст. 181-183 СК України і визначає їх в розмірі 1/3 частини від всіх його доходів, але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам дітей, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання сина) повинні забезпечити йому прожитковий мінімум, визначений державою.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне розяснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.

За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 704,80 грн. сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, та 704,80 грн. в дохід держави, як за вимогу про сплату аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.06.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького МРУЮ Львівської області, актовий запис за №175.

Прізвище ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу визначити як ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого на ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору в дохід держави, та 704,80 грн. в користь ОСОБА_1.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хомик А.П.