Провадження № 2/200/4795/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Лежньова О.Р.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказала, що 16 червня 2017 року з вини відповідача сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачу автомобіль Форд Фієста, д/н НОМЕР_1. На момент зіткнення в постраждалому автомобілі перебували позивач, її чоловік ОСОБА_3, та їх донька ІНФОРМАЦІЯ_1. З метою огляду автомобіля на вимогу страховика працівниками ПП «Сінгл-Сервіс» було демонтовано пошкоджений задній бампер автомобіля, вартість цих робіт склала 300 грн. Безпосередньо після ДТП позивач була змушена відвезти додому малолітню дитину, вартість послуг таксі склала 94 грн. Крім того, позивачем витрачено 500 грн. на правову допомогу.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь витрати за зняття бамперу для огляду представником страхової компанії у сумі 300 грн., витрати на послуги таксі у сумі 94 грн., витрати на правову допомогу у сумі 500 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 13 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року визначено проводити розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 18 червня 2018 року. Надано відповідачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд судом справи, однак відзиву на позовну заяву не надав, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

16 червня 2017 року о 16-00 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, за адресою м. Дніпро, Запорізьке шосе, 30-б, на території парковки магазину АТБ, рухаючись заднім ходом, не впевнилась у безпечності маневру та скоїла наїзд на автомобіль Форд Фієста, д/н НОМЕР_1, який стояв позаду, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року у справі № 200/10588/17-п ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_2 не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

Автомобіль Форд Фієста, д/н НОМЕР_1, належить позивачу на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо позовних вимог про стягнення збитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, як випливає з ст. 1166 ЦК України, відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обовязку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Матеріалами справи, в тому числі протоколом огляду транспортного засобу від 21 червня 2017 року підтверджено, що автомобіль позивача отримав ушкодження.

Згідно акту виконаних робіт № П2147 від 21.06.2017 року, виданого ФОП ОСОБА_4, щодо автомобіля Форд Фієста, державний номер НОМЕР_3 надано послугу розібрати частково для оцінки. Вартість послуги 300,00 грн.

Також в матеріалах справи наявний «талон замовника» організації «Славута таксі», з якого вбачається, що 16.06.2017 року надано послугу таксі на суму 94,00 грн.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, а саме витрат на зняття бамперу автомобіля та витрат на послуги таксі, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами розмір завданої йому шкоди, при цьому відповідач не надав жодного доказу на відсутність своєї вини у завданій позивачу шкоді.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката по конкретній справі, адресований клієнту.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем було укладено договір з адвокатом про надання правничої допомоги, а також докази щодо розміру понесених позивачем витрат.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за зняття бамперу для огляду представником страхової компанії у сумі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на послуги таксі у сумі 94 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску