Ухвала

Іменем України

27 грудня 2018 року

місто Київ

справа № 793/1/2018

провадження № 61-48921ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Уманський міськрайонний суд Черкаської області,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року у складі судді Маренюка В. Л. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня 2018 року у складі колегії суддів Храпка В. Д., Бондаренка С. І., Новікова О. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про недоступність судового розгляду,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про недоступність судового розгляду.

Уманський міськрайонний суд Черкаської області направив на адресу Апеляційного суду Черкаської області розпорядження для визначення підсудності.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року підсудність зазначеної цивільної справи визначено Маньківському районному суду Черкаської області.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про недоступність судового розгляду відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року залишено без задоволення, а ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції погодився із висновком суду про те, що розгляд судом позовних вимог, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом конкретної справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено. Оскільки предметом позову є недоступність судового розгляду, а відповідачем по справі зазначено Уманський міськрайонний суд Черкаської області, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктом пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.

ОСОБА_4, не погоджуючись із зазначеними рішеннями, у грудні 2018 року звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що зазначеними рішеннями заявник позбавлений права на оскарження бездіяльності суду.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судами встановлено, що єдиною підставою для звернення позивача до суду в порядку позовного провадження є, на його переконання, виявлені порушення закону, яких припустився Уманський міськрайонний суд Черкаської області під час розгляду цивільних справ за позовами ОСОБА_4 у вигляді затягування розгляду справ.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову до суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про недоступність судового розгляду відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик