Справа № 563/658/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого - судді Кулика Є.В.

секретар судового засідання Турович М.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річецької сільської ради Корецького району Ріненської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Річецької сільської ради Корецького району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2.8 умовних кадастрових гектари, як члену пайового господарства «Нива».

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що протоколом №16 від 29 серпня 1991 року він був прийнятий в члени колгоспу «Зоря Комунізму», що знаходився на території Річецької сільської ради Корецького району та направлений на навчання у Мирогощанський радгосп-технікум. Вказане підтверджуються записами із його трудової книжки серії НОМЕР_1. Також зазначає, що Архівним відділом Корецької районної державної адміністрації надано архівний витяг із книги протоколів загальних зборів членів вищевказаного колгоспу, де підтверджено, що він дійсно був прийнятий в члени колгоспу «Зоря Комунізму». Разом з тим, в протоколах правління та загальних зборів членів колгоспу, що знаходився на території с. Річки Річецької сільської ради Корецького району відомостей про звільнення ОСОБА_1 з членів колгоспу не виявлено. Вказує, що згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Рівненській облает: від 20.02.2018 року, 10 вересня 1993 року пайгоспу «Нива» с. Річки Річецької сільської ради Корецького району виданий державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 який зареєстрований у Книзі записів держаних актів на право колективної власності за №2, однак позивач у списках громадян - членів даного сільськогосподарського підприємства відсутній. У зв'язку з тим, що він вступив члени господарства до отримання державного акту на право колективної власності на землю та до проведення у господарстві паювання земель та членство його в цьому господарство не припинилося і сьогодні, то він вважає, що має право на земельну частку (пай), а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного, на його думку, права.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав наведених у ньому, просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив. Подав відзив, в якому обґрунтовує свою позицію та просить в позові відмовити. Зазначає, що в копії трудової книжки, яку представив позивач записи при заведені трудової книжки та прийнятті в члени колгоспу «Зоря комунізму» 29.08.1991 року для подальшого направлення для навчання в Мирогощанський радгосп-технікум, ліквідація колгоспу «Зоря комунізму», звільнення з пайгоспу «Нива» засвідчені печаткою ГІСП "Маяк" а не печатками колгоспу "Зоря комунізму" та пайгоспу «Нива», в трудовій книжні запис за №6 від 17.08.1998 року про прийняття в Державну податкову адміністрацію в Рівненській області на підставі нак. 98712 №800 від 17.08.1998 року було проведено пізніше як було створено ПСП «Маяк». Дане господарство було створено 26.01.2000 року, що підверджує архівна довідка, а тому всі ці записи в трудовій книзі проводилися не раніше 2000 року. Тому просить суд не вважати трудову книжку належним доказом в справі.

Крім того, в відзиві зазначає, що у 1992 році було ліквідовано колгосп «Зоря комунізму» та було створено нове господарство пайгосп «Нива» (протокол від 30.01.1992 року) всі селяни відповідно були звільненні з членів колгоспу «Зоря комунізму», а тому за ними не зберігалося членство в господарстві та відповідно подавали заяви про прийняття в члени пайгоспу «Нива» про, що проводився відповідно запис в трудовій книжці. У трудовій книжці позивача ж відсутній запис про прийняття в члени пайгоспу «Нива». За вказаних підстав відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що задоволеню не підлягають.

Представник третьої особи явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, на адресу суду надійшов лист від Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, згідно якого останнє зазначає, що не наділене повноваженнями стосовно виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив такі обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як видно із наявних матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки, позивач ОСОБА_5 29 серпня 1991 року був прийнятий в члени колгоспу «Зоря Комунізму» та відразу направлений на навчання до Мирогощанського радгосп-технікуму, де навчався до 1995 року (а.с. 6)

Вищевказані відомості узгоджуються із даними архівного витягу з протоколу №14 засідання правління колгоспу «Зоря Комунізму» від 13 липня 1991 року, з якого вбачається, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про прийняття його в члени колгоспу вирішено прийняти ОСОБА_1 до членів колгоспу «Зоря Комунізму» (а.с.7).

Також, згідно дослідженої вказаної трудової книжки позивач з 1995 по 1997 рік перебував на службі в армії, а 12.08.1998 року звільнився з «колгоспу» (так зазначено в трудовій) «Нива», згідно поданої заяви за п.2 ст. 36 КЗпПУ.

Архівною довідкою від 23.02.2018 року №36/04-01 підтверджується, що рішенням звітно-виборних зборів колгоспників колгоспу «Зоря Комунізму протоколом від 31 січня 1992 року на базі колгоспу «Зоря Комунізму» утворене пайове господарство під назвою пайгосп «Нива» с. Річки Корецького району. А відповідно до рішення загальних зборів членів пайгоспу «Нива» (протокол від 26.01.2000 року №1) пайгосп «Нива» розпайований на СВКМАяк «Ганнівський» та ПСП «Маяк» (а.с. 10).

Разом з тим, суд зауважує, що факт перебування позивача в трудових відносинах з колгоспом «Зоря Комунізму», пізніше з 1992 року - пайгосп «Нива» не може бути доказом того, що позивач являвся членом колгоспу та пайгоспу.

Також, судом не можуть бути прийняті доводи позивача, що записи в його трудовій книжці свідчать про членство в колгоспі «Зоря Комунізму» та пайгоспі «Нива» на момент отримання пайгоспом Державного акту на право колективної власності на землю, оскільки при дослідженні трудової книжки позивача встановлено, що запис про прийняття позивача в члени колгоспу «Зоря Комунізму» зроблений 29.08.1991 року, запис про ліквідацію колгоспу - 1992 року, запис про звільнення - 12.08.1998 року, а всі записи затверджені печаткою ПСП «Маяк», який було утворено 26.01.2000 року.

Відповідно до архівного витягу від 08.05.2018 року № 81/04-01 підтверджується, що розпорядженням голови Корецької районної державної адміністрації №357 від 07 серпня 1996 року затверджено вартість (818.2 млн. крб.) та розмір земельної частки (паю) по сільськогосподарських підприємствах "Головницьке", ім. Кузнецова, пайгоспу "Нива" (2.80 га) (а.с. 8).

Згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Рівненській області від 20.02.2018 року, 10 вересня 1993 року пайгоспу «Нива» с. Річки Річецької сільської ради Корецького району виданий державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 який зареєстрований у Книзі записів держаних актів на право колективної власності за №2. Позивач у списках громадян - членів даного сільськогосподарського підприємства відсутній (а.с. 11).

В судовому засіданні досліджено Статут селянського пайового господарства «Нива» в пункті 3 (третьому) якого вказано наступне: «членами пайгоспу «Нива» можуть бути селяни, які досягли 16-ти річного віку, виявили бажання та здатні брати участь у здійсненні цілей та завдань пайгоспу. Прийняття в члени пайгоспу проводиться рішенням Ради пайгоспу в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням зборами уповноважених селян-пайовиків. Заява про прийняття в члени пайгоспу розглядається Радою пайгоспу в місячний строк. На кожного члена пайгоспу ведеться Трудова книжка єдиного зразка». З пункту 3 (третього) Статуту вбачається, що членам пайгоспу, які знаходяться на службі в Армії та у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років пай зберігається тільки в разі повернення працювати в пайгосп. Відповідач вказав, що після служби в армії позивач жодного дня на підприємстві не відпрацював. Позивачем даних доводів належними та допустими доказами не спростовано.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили про волевиявлення позивача стати членом пайгоспу «Нива» (письмова заява), що на момент паювання земель пайгоспу «Нива» він був членом зазначеного підприємства та необґрунтовано не був включений у списки на отримання земельної частки (паю) в пайгоспу «Нива», відтак позивач, ОСОБА_1 не довів своїх вимог, що є його процесуальним обов'язком.

Разом з тим, відповідно до ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 1992 року, членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку/пай/, необхідно з'ясувати наявність двох передумов: чи була ця особа членом КСП на час передання підприємству державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Дана правова позиція також висвітлена в листі Верховного Суду України від 01 вересня 2009 року «Практика розгляду судами земельних спорів», згідно якого вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з'ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання ним державного акту на право колективної власності на землю, не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП. До вручення зазначеного акту власником землі була держава, а після передачі його у КСП земля стала належати на праві спільної часткової власності тим особам, які працювали на ній і були членами цього КСП.

Згідно з п.2 Указу Президента України №720/95 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени КСП, які працювали раніше у ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Сукупність зібраних по справі доказів обєктивно свідчить про те, що ОСОБА_1 не був включений до списків осіб - членів пайгоспу «Нива», що долучався до державного акту на право колективної власності на землю вказаного колективного сільськогосподарського підприємства, сертифікату на право на земельну частку/пай/, який є основним документом, що посвідчує право конкретної особи на землю, не отримував.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем не надано суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Річецької сільської ради Корецького району Рівненської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. Відповідно до п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлений 01 серпня 2018 року.

С у д д я :