РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (61185, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (54018 м. Миколаїв, вул. 28 Армії, б.2 «А», кв.57) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2018 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстровано 01.10.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №469, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та утримання родини, захоплення азартними іграми відповідача, його непорядна поведінка, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю, ОСОБА_1 та потребує лікування, занять з логопедом, нагляду лікарів. Позивач вважає, що подальше сімейне життя з ОСОБА_2 неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач зазначає, що відповідач має мінливий дохід, офіційно не працевлаштований, здоровий та працездатний, інших осіб на його утриманні не має. Спільного господарства сторони не ведуть, відповідач утриманням їх спільної дитини не займається, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 2500 грн. на місяць, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову, тобто з 02 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Клюй»

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку завчасно, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог в повному обсязі не заперечує, просить позов задовольнити та розглянути справу без його участі в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 149398, 01.10.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2(до шлюбу - Артемєва) ОСОБА_5 було укладено шлюб, який зареєстрований 01.10.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №469 (а.с.10). Подружжя від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за взаємною згодою сторін, залишається проживати з матірю. Спільного господарства та бюджету сторони не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на момент розгляду даної справи, немає. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 239247 від 17 травня 2011 року подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому відповідач вказаний батьком, а позивачка матірю. (а.с. 14)

Як вбачається з довідки з місця проживання, про склад сімї та реєстрацію, виданої КП «Жилкомсервіс» від 25 червня 2018 року за вих. № 2118, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з позивачкою.(а.с. 15)

Згідно з наданими позивачем копіями медичних документів щодо обстеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина потребує додаткового медикаментозного лікування у звязку з затримкою у розвитку, а також занять з логопедом, психологом, дефектологом, нагляду невропатолога, генетика.( а.с. 22-27)

Як вбачається з довідки з місця роботи та копії трудової книжки, позивач ОСОБА_1 працює в аудиторській фірмі ТОВ «Аудит-плюс», таким чином утримує дитину.(а.с.16-21)

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, а також визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі та не оспорювання ним обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини певного віку починаючи з 02.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12,13, 133, 137, 141, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, в силу ст. ст. 24,56,110,112, 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (61185, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (54018 м. Миколаїв, вул. 28 Армії, б.2 «А», кв.57, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований 01.10.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №469.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Клюй».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (54018 м. Миколаїв, вул. 28 Армії, б.2 «А», кв.57, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (61185, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини певного віку починаючи з 02.08.2018 і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (54018 м. Миколаїв, вул. 28 Армії, б.2 «А», кв.57, ІПН НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :