Дата документу 26.12.2018 Справа № 320/2530/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/2530/18 Головуючий у 1 інстанції: Міщенко Т.М.
Провадження № 22-ц/807/1116/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 до 28.03.2013 року. Від цього шлюбу мають спільну дитину - дочку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої зареєстровано відповідача ОСОБА_3, Після розірвання шлюбу між ними дочка залишилася проживати разом з нею, що підтверджується довідкою з місця проживання.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.04.2012 року у справі № 815/3032/2012 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.03.2012 року. Також цим рішенням суду було стягнуто кошти на утримання ОСОБА_4 до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача. Таке рішення суду було мотивовано, зокрема, тим, що на утриманні відповідача на той час перебувала ще одна неповнолітня дитина - син ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3.

На теперішній час її дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла трирічного віку, тому стягнення грошових коштів з відповідача на її утримання як дружини, що здійснює догляд за дитиною, припинено. Також син відповідача, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який перебував на його утриманні, досяг повноліття.

Вважає, що зараз з доходів відповідача не відбувається будь-яких інших утримань, окрім стягнення 1/6 частини заробітку на користь ОСОБА_4 у якості аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також

зазначає, що на теперішній час відбулися зміни у законодавстві, і, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дочка продовжує мешкати разом з нею, а участі у додаткових витратах на утримання дочки відповідач не приймає. При цьому, відповідач працює директором Мелітопольської філії ПАТ «Торговий будинок «Гідросила», має постійний заробіток та спроможний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в більшому розмірі.

Посилаючись на вказані обставини, просила збільшити розмір стягнених на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись, серед іншого, на зміни в законодавстві України.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2018 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.04.2012 зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Виконавчий лист № 815/3032/2012 - відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 4, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів.

Враховуючи категорію та складність справи, визначено, що даний спір відноситься до категорії малозначних справ.

Відзиву з боку позивача на апеляційну скаргу не надходило, що у відповідності до ч. 3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою у розгляді справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.04.2012 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2012 року до досягнення донькою повноліття. Окрім того, стягнуто кошти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 01 березня 2012 року до досягнення донькою ОСОБА_5 трьох років, тобто до 07 лютого 2015 року.

Згідно копії довідки голови ОСМД «Спільна - Оселя», ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3, наданої з місця його роботи - ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» загальна сума доходу з 01.11.2017р. по 30.04.2018р. (за вирахуванням аліментів) становила 72 737,51 грн. (а.с. 32).

З довідки про доходи ОСОБА_3 у ПрАТ «Торговий дім «Гідросила» вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.04.201р. по 30.09.2018р. (за вирахуванням аліментів) становила 82 899,88 грн. (а.с. 55).

Відтак, його щомісячний середній заробіток за цей період становить 13 800 грн.

Згідно з договором від 05.11.2016 року ОСОБА_3 продовжує сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, до досягнення сином 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 33). Але вже є припиненими аліменти на утримання позивача, які сплачувались їй відповідачем до досягнення дочкою трьох років.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тому у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

В пп. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз»яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням, або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860,00 грн., з 1 липня - 1944,00 грн., з 1 грудня - 2027,00 грн., тобто, розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути меншим з 1 січня 2018 року - 930,00 грн., з 1 липня - 972,00 грн., з 1 грудня -1013,50 грн.

Враховуючи потреби дитини, а також дані про відповідача, який є працездатною особою і зобов'язаний надавати відповідну допомогу позивачці на утримання дитини, суд вважав, що розмір стягуваних аліментів необхідно змінити, збільшивши з 1/6 до 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки з 07 лютого 2015 року припинилось стягнення аліментів на утримання дружини у 1/6 частці, що свідчить про покращення його матеріального стану на відповідну цій частці суму доходу.

В апеляційній скарзі єдиним посиланням відповідача щодо необґрунтованості рішення суду є те, що його матеріальний стан не змінився, оскільки він продовжує сплату аліментів на сина згідно з нотаріально посвідченим договором від 05.11.2016р., тобто у добровільному порядку.

Між тим, доказів про те, що вказаний договір фактично виконується та на сина в дійсності на підставі вказаного договору ним сплачуються аліменти, відповідач не надає.

Але заслуговують на увагу посилання в скарзі на те, що розмір аліментів на дочку, які відповідають 1/6 частці з його заробітку становить майже прожитковий мінімум для дитини її віку.

Колегія вважає, що позивач не довела, що її дитина потребує саме 1/4 частки аліментів від заробітку батька, вказуючи лише на покращення матеріального стану платника аліментів.

Тому, з урахуванням всіх встановлених у справі обставин, а також того, що син є повнолітнім та може забезпечувати себе сам, а дочка має 6 років, тому потребує саме матеріального утримання від батьків, враховуючи також зменшення витрат відповідача за рахунок припинення сплати коштів на утримання позивача, а також врахувавши розмір заробітку відповідача, зважаючи на інфляційні процеси у країні, колегія вважає, що достатнім має бути збільшення аліментів до 1/5 частки, що буде становити із заробітку відповідача приблизно 2 500 грн., тобто трохи більше прожиткового мінімуму на дитину 6-річного віку, який становить на грудень 2018р. - 2027 грн.

Беручи до уваги всі вищенаведені обставини, колегія визнає апеляційну скаргу частково обґрунтованою, тому у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України змінює рішення в частині розміру збільшення аліментів, визначивши їх у 1/5 частці від заробітку (доходу) відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2018 року у цій справі змінити в частині розміру збільшення аліментів.

Вважати збільшеним розміром аліментів, які стягуються зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_4 на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили - 26 грудня 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанову прийнято та складено 26 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: