Провадження № 2-з/761/412/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив: примусово виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1; примусово виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

18 липня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме: перешкоджати вільному доступу до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 та іншим особам, які мають на це право; встановити обов'язок вчинити певні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме: надати ОСОБА_1 чи його уповноваженим особам, шляхом направлення цих речей через відділення поштового зв'язку, з описом вкладення за адресою: м. Мена, вул. Робітнича, 9, 15600, дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1 та копії всіх квитанцій про сплату комунальних платежів, у період часу з 01.09.2017 року по 01.07.2018 року щодо вказаної квартири.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як у разі задоволення заяви фактично ухвалюється рішення суду без розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя: