Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 753/15881/15-ц

провадження № 61-22193св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Київська міська державна адміністрація, Державна іпотечна установа,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 рокуу складі колегії суддів: Білич І. М., Болотова Є. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), Київська міська державна адміністрація, Державна іпотечна установа, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, виключення його зі складу спадкового майна.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 після розірвання 27 лютого 2007 року шлюбу продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство та були поєднанні спільним побутом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 помер, після смерті якого відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві майно, а саме: дві квартири, автомобіль та грошові кошти у банківських установах.

Враховуючи, що спадкове майно придбано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за час спільного проживання, ОСОБА_8 просила суд встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 27 лютого 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати право власності за нею на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 90,20 кв.м; виключити ? частину вказаної квартири із спадкового майна.

Факт спільного проживання з ОСОБА_9 підтверджується народженням

ІНФОРМАЦІЯ_3 року сина ОСОБА_10.

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову та виклала позовні вимоги у новій редакції.

Зокрема ОСОБА_8 просила встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 27 лютого 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати право власності за ОСОБА_8 на ? частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею

90,20 кв.м; на ? частину квартири АДРЕСА_4, мікрорайон «Берізки», будинок 6, загальною площею 79,70 кв.м; на ? частину грошових коштів на картковому рахунку № НОМЕР_3 по платіжній системі MasterCard, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», що становить

533 791,56 грн; ? частину грошових коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_4, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», що становить 250 000,00 грн; ? частину грошових коштів на депозитному рахунку № НОМЕР_4, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», що становить 250 000,00 грн; на ? частину грошових коштів на банківському рахунку (вкладі) на ім'я

ОСОБА_9 у ПАТ «Дельта Банк», що становить 98 189,87 грн; на ? частину транспортного засобу (автомобіля) марки Jeep, модель Grand Cherokee, номер кузова НОМЕР_1, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2012, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 - із виключенням зазначених вище часток із спадкового майна ОСОБА_9

Заочним рішенням Дарницького районного суду мста Києва від 07 квітня

2017 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 27 лютого 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Виключено ? частину квартири АДРЕСА_3 жилою площею 47,30 кв.м, загальною площею 90,20 кв.м зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину вказаної квартири, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та дружині.

Виключено ? частину квартири АДРЕСА_4, жилою площею 37,80 кв.м, загальною площею 79,70 кв.м зі складу спадкового майна

ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину вказаної квартири, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Виключено ? частину автомобіля марки Jеер, модель «GRAND CHEROKEE», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, 2012 року випуску, чорного кольору зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину вказаного автомобіля, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Виключено ? частину грошових коштів на картковому рахунку

№ НОМЕР_3 по платіжній системі MasterCart, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», в розмірі 533 791,56 грн зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину цих грошових коштів, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Виключено ? частину грошових коштів на депозитному рахунку

№ НОМЕР_4, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», в розмірі 250 000,00 грн зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину цих грошових коштів, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Виключено ? частину грошових коштів на депозитному рахунку

№ НОМЕР_6, відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Державний ощадний банк України», в розмірі 250 000,00 грн зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину цих грошових коштів, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Виключено ? частину грошових коштів на банківському рахунку (вкладі), відкритому на ім'я ОСОБА_9 у ПАТ «Дельта Банк», в розмірі 98 189,87 грн, виплату за яким має бути здійснено ПАТ АБ «Укргазбанк», зі складу спадкового майна ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, визнано за ОСОБА_8 право власності на ? частину цих грошових коштів, як обов'язкову частку майна, що належала на праві спільної сумісної власності чоловіку та жінці, які проживали без реєстрації шлюбу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з урахуванням положень статей 60, 63, 70, 74 СК України виходив з їх доведеності та обґрунтованості. Суд зробив висновок про те, що незважаючи на розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, останні продовжували проживати однією сім'єю, постійно мешкали в одній квартирі, вели спільне господарство, були поєднанні спільним побутом, веденням домашнього господарства, вихованням спільних дітей. А, отже, мали взаємні права і обов'язки один до одного. Між ними дійсно існували усталені відносини, притаманні подружжю. На підтвердження відносин позивачем були надані суду фотокартки із зображенням позивача, її померлого чоловіка та дітей, зроблені в різні роки та з приводу різних подій. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_11 задоволено частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня

2017 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що до участі у справі у якості співвідповідачів не залучено всіх осіб, а саме дітей позивача

ОСОБА_8, ОСОБА_12 та представника малолітнього ОСОБА_10. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що залучення судом у якості третьої особи служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, не свідчить про те, що інтереси неповнолітніх дітей (як спадкоємців) належним чином були захищені при розгляді справи в суді.

27 квітня 2018 року представник ОСОБА_8 - ОСОБА_7 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2018 року та залишити в силі заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що даними позовними вимогами майнові права дітей не порушуються.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшов відзив, в якому вони просять закрити касаційне провадження у справі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 29 серпня 1998 року між

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб.

За час перебування у шлюбі, у них народились діти: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 лютого 2007 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_10. Батьками дитини вказані: батько - ОСОБА_9; мати - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_9 помер.

Після розірвання шлюбу (2007 рік) і до часу смерті ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_4) ОСОБА_8 та її колишній чоловік не вирішували питання, пов'язані з поділом майна подружжя, не ставили питання щодо визнання майна спільним сумісним майном подружжя, тощо.

Майно, яке є предметом спору на час смерті ОСОБА_9 належало згідно наданих документів на праві власності тільки йому, і відтак після його смерті набуло статусу спадкового майна.

03 серпня 2015 року неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_12 звернулись через свого законного представника ОСОБА_8 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Никольської-ПукасА. В. з заявою про прийняття спадщини. Також ОСОБА_8 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в інтересах малолітнього ОСОБА_10

27 серпня 2015 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Никольської-Пукас А. В. з заявою про прийняття спадщини звернулися батьки померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Отже, за матеріалами спадкової справи, спадкоємцями є: батьки -

ОСОБА_5, ОСОБА_6, та неповнолітні діти - ОСОБА_8, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 Інтереси останніх трьох представлені їх законним представником - ОСОБА_8

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, виключення його зі складу спадкового майна, позивачка фактично ставила питання про зменшення розміру спадщини. Оскільки предметом позову є виключення ? частини спадкового майна із спадкової маси, то рішення по справі впливає на права та обов'язки інших спадкоємців.

У той же час, позивач, як учасників справи визначила: позивач - ОСОБА_8; відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6

Неповнолітні діти: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, або їх законні представники залучені до справи не були.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вирішення питання про визнання права власності на майно та виключення його зі складу спадкового майна зачіпає права та інтереси неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12,

ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. Залучення судом у якості третьої особи служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, не свідчить про те, що інтереси неповнолітніх дітей (як спадкоємців) належним чином були захищені при розгляді справи в суді. Служба мала лише юридичний статус третьої особи в справі, уповноваженої на контроль за дотриманням прав дітей у питаннях житлового забезпечення, а не за для представництва малолітніх дітей ( спадкоємців), як відповідачів по справі. Мати - позивач по справі не може бути одночасно позивачем та відповідачем.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції) суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції питання про залучення до участі у справі в якості відповідача служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації не вирішувалося. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішення питання про залучення до участі у справі осіб, права та інтереси яких зачіпаються, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 квітня

2017 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня

2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська