Справа №303/2437/18
ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Довжанина В.М.

секретар судового засідання Фозекош І.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 серпня 2006 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого виступає ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір № MKА0АU02460020, за умовами якого останній надає кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 11630,00 євро на строк з 03.08.2006 року по 04.08.2013 року на придбання автомобіля. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором виступає застава автомобіля марки «SKODA».10.10.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис за № 9794 щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 986 336,52 грн. На підставі вказаного виконачого напису було відкрито виконаве провадження та накладено арешт на її розрахунковий рахунок. Позивач вважає, що виконавчий напис № 9794 від 10.10.2017 року вчинено всупереч вимогам закону, оскільки наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою оскільки позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої вчинено виконавчий напис. Також, нотаріус вчинив виконавчий напис за відсутності доказів отримання боржником (позивачем пор справі) письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Крім того, посилається на те, що нею 06.03.2018 року було укладено додаткову угоду № 1 з відповідачем, відповідно до якої заборгованість станом на 01.01.2014 року становила 109419,13 грн., які нею були сплачені 06.03.2018 року. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах з підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, кінцевий термін повернення кредиту був встановлений договором до 04.08.2013 року, отже термін позовної давності в три роки сплив 04.08.2016 року, тоді як виконавчий напис нотаріусом був вчинений 10.10.2017 року. За таких обставин, нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України.

19 квітня 2018 року від представника відповідача - Гринихи Т.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» позов не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, 03 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого виступає ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір № MKА0АU02460020, за умовами якого останній надає кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 11630,00 євро на строк з 03.08.2006 року по 04.08.2013 року на придбання автомобіля. Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім цього, позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за ним. Виконавчий напис було вчинено з суворим дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону

-2-

України «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобов'язань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але останній не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Тому, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та відповідачем, ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого виступає ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір № MKА0АU02460020, за умовами якого останній надає кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 11630,00 євро у строк з 03.08.2006 року по 04.08.2013 року на придбання автомобіля.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за даним договором виступає застава автомобіля марки «SKODA».

06.03.2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № MKА0АU02460020, відповідно до якої заборгованість станом на 01.01.2014 року становила 109419,13 грн., які нею були сплачені 06.03.2018 року

Також, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, 10 жовтня 2017 року вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 9794, згідно якого запропоновано стягнути заборгованість за кредитним договором № MKА0АU02460020 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 989 336, 52 грн., що складається з 4954,89 євро - залишок заборгованості за кредитом; 10387,60 євро - залишок заборгованості за відсотками; 544,18 євро - комісія; 16922,73 євро - пеня, що всього становить 32 809,40 євро, що еквівалентно 986336,52 грн. Строк за який проводиться стягнення з 03.08.2006 року по 16.08.2017 року.

Постановою державного виконавця Мукачівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Пушкаш В.В. 11.01.2018 року було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55497400, з виконання виконавчого напису № 9794 від 10.10.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис,

-3-

обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік)

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 10.10.2017 року керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов?язання.

Слід зазначити, що представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» було додано письмову вимогу ОСОБА_1 про усунення порушень за кредитним договором № MKА0АU02460020 від 03.08.2006 року, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_1 отримувала, у зв'язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з'ясував, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 03.08.2006 року по 16.08.2017 року, тобто більше ніж три роки.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис від 10.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 9794, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

-4-

Визнати виконавчий напис від 10 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 9794, таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місце знаходження: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду виготовлено 07 серпня 2018 року.

Головуючий В.М.Довжанин