Справа № 464/3587/18
пр.№ 2/464/1326/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2018 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судових засідань Бондар Н.С.,

справа № 464/3587/18,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_2 не заявилась,

відповідач ОСОБА_3 не з'явився,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 17 липня 2010 року та зареєстрований Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 275. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя між ними не склалось. Відбувались часті сварки, у зв'язку з відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що призвело до остаточного розпаду сім'ї. Подружні відносини припинились остаточно, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Від шлюбних відносин у них є дочка. Просить позов, у відповідності до ст.24, 55, 56, 104, 105, 110 Сімейного кодексу України задовольнити повністю.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

03 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

03 серпня 2018 року позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

03 серпня 2018 року відповідачем подано заяву про визнання позову повністю та слухання справи у його відсутності.

У підготовче засідання учасники судового процесу не з'явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому, суд вирішив здійснювати розгляд заяви у відсутності осіб, що не з'явились.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб у приміщенні Франківського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 275. Ця обставина підтверджена оригіналом свідоцтвом про шлюб від 17.07.2010 серії НОМЕР_2

Від шлюбних відносин у сторін народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження від 17.02.2012 серії НОМЕР_3

У зв'язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ч.1 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільність визнання відповідачем обставин, які стосуються вимоги про розірвання шлюбу, а тому, у відповідності до вимог ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя - позивачці ОСОБА_2

Таким чином, суд прийшов висновку, що позов про розірвання шлюбу між сторонами підлягає задоволенню повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальну норму, які міститься у частині 2 статті 112 Сімейного кодексу України, беручи до уваги загальні норми права, передбачені ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110 цього Кодексу та на які посилалась позивачка у поданому позові.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 704,80 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, а відтак, суд прийшов переконання, що позивачці ОСОБА_7 необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, зареєстрований 17 липня 2010 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 275.

Повернути ОСОБА_7 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1, РНОКППФО НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя І. П. Рудаков