Ухвала

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 569/10031/17

провадження № 61-39684ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області, про стягнення належних при звільнені сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про стягнення належних при звільнені сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 01 жовтня 2009 року по 17 серпня 2015 року перебував у трудових відносинах з Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, однак при звільненні його з роботи 17 серпня 2015 року за угодою сторін, п. 1 ст.36 КЗпП України роботодавцем не проведено з ним розрахунок в повному обсязі. На підставі статей 116, 117 КЗпП України просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 139 304,88 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі за рахунок коштів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області на користь позивача донараховану допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 576,48 грн. без врахування податків. Стягнуто з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. в дохід держави. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року в частині скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 серпня 2015 року по 08 вересня 2016 року в сумі 65 025,18 грн. (без утримання податків і зборів). В решті рішення залишено без змін.

27 червня 2018 року Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі подав касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

03 липня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволені позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення сум у загальному розмірі 139 304,88 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Рівненській області, про стягнення належних при звільнені сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак