Номер справи 220/1136/18
Номер провадження2/220/446/18
01 серпня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області
Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Г.М. Яненко,
при секретарі - С.П. Черняєвій,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка цивільну справу за позовом Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах позивачів: Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області, Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області до відповідача ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби,
Прокурор звернулася в суд, в інтересах Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області, Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області, до відповідача ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, мотивуючи свою заяву тим, що Красноармійською місцевою прокуратурою за результатами моніторингу судових рішень Великоновосілківського районного суду, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення адміністративних правопорушень, встановлені підстави для представництва інтересів держави в суді.
У зв'язку з викладеним головним державним інспектором Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області Кужелем Є.В. відносно ОСОБА_1 06.09.2017 складено протокол за № 000191 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушення правил рибальства), який направлений до Великоновосілківського районного суду Донецької області для розгляду по суті.
Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.11.2017 по справі № 220/1718/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., з конфіскацією знаряддя лову сітки ліскової та «павука». Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 21.11.2017.
Штраф відповідачем сплачено у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних квитанцій від 09.11.2017.
Питання щодо відшкодування завданої ОСОБА_1 державі шкоди не вирішено.
У добровільному порядку шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу ОСОБА_1 до теперішнього часу не відшкодовано, що дало підстави для звернення позивача до суду з цим позовом.
Позивач та особи в інтересах яких позивач звернувся до суду, повідомлені судом в належний спосіб про час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили, але до суду надійшла заява прокурора Кандиболоцької О. про розгляд справи у відсутність позивача, при цьому позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Аналогічні заяви надійшли від Державного агентства рибного господарства України та Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області
Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи оповіщеним про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив.
В зв'язку з неявкою відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Позивач проти проведення заочного розгляду не заперечив.
Розглянувши матеріали справи судом встановлено:
Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.11.2017 по справі № 220/1718/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., з конфіскацією знаряддя лову сітки ліскової та «павука». Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 21.11.2017 року.
За позовною заявою питання щодо відшкодування завданої ОСОБА_1 державі шкоди не вирішено. У добровільному порядку шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу ОСОБА_1 до теперішнього часу не відшкодовано, іншого відповідачем не доведено.
Тобто вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а відтак завдання шкоди Державі доведена у повному обсязі.
Вищевказане є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на території якої скоєне вищевказане правопорушення.
З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Згідно з ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Відповідно до п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки.
Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для тіл водного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Окрім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999, сітки відносяться до промислових знарядь лову.
За положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тобто обставини доказуванню не підлягають.
У добровільному порядку шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу ОСОБА_1 до теперішнього часу не відшкодовано.
Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст.ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Крім того, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з ст. 1166 ЦК У країни,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об'єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 17.09.1996.
В обґрунтування порушення «інтересів держави» та «неналежного здійснення захисту інтересів держави» прокурор вказала наступне.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».
Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства,захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Згідно з ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Положенням ч. 3 ст. 40 КУпАП передбачено, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища полягають у раціональному використанні природних ресурсів, забезпеченні екологічної безпеки життєдіяльності людини як невід'ємної умови сталого економічного та соціального розвитку будь-якої держави. Тваринний світ є одним із компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової та лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

А тому тваринний світ підлягає державній охороні і регулюванню його використання на території України.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (пункт 54 рішення).

Звернення прокурора до суду спрямовано на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності використання об'єктів тваринного світу, яке здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Компетентними суб'єктами, які мають здійснювати захист вказаних інтересів держави, є Управління державного агентства рибного господарства у Донецькій області та Новопетриківська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, доходи місцевих бюджетів та природні ресурси.

Листом від 04.05.2018 № 827/112-18 Міськрайуправління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено про розташування земель водного фонду під Старомлинівським водосховищем на території Новопетриківської сільської ради за межами населених пунктів.

Новопетриківська сільська рада Великоновосілківського району, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», наділенаповноваженнями у галузі бюджету, фінансів та у сфері охорони навколишнього природного середовища (ст. ст. 28, 33).

Орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1).

Про те, що уповноваженим органом у справі не здійснюється захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах, свідчить той факт, що, незважаючи на вчинення адміністративного правопорушення ще 06.09.2017, Новопетриківська сільська рада по даний час не звернулась до суду із позовом про стягнення завданих відповідачем збитків.

Таким чином, бездіяльність ради порушує інтереси держави, оскільки невідшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища позбавляє можливості спрямовувати кошти на охорону та відтворення об'єктів тваринного світу для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, тощо.

Листом від 02.05.2018 № 123 Новопетриківська сільська рада повідомила про відсутність у бюджеті сільської ради коштів на оплату судового збору для подання заяви про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби.

Крім того, статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, мають повноваження: визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками;складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; вилучати знаряддя добування (вилову) водних біоресурсів, транспортні засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, а також незаконно добуті водні біоресурси у разі неможливості встановлення власника зазначеного майна.

Відповідно до п. 6.16. Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 26 від 19.01.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.03.2012 за №379/20692, органи рибоохорони (Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в області, басейнові управління, басейновий відділ), мають право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області створене Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 894 - Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» як правонаступник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Донецькій області.

Листом № 26.7-12/870-18 від 02.05.2018 Управлінням Державного агентства рибного господарства у Донецькій області Красноармійську місцеву прокуратуру повідомлено про відсутність коштів на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, та про відсутність позову до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом риби.

Пред'являючи позов в інтересах Держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області та Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, прокурор має на меті захистити інтереси держави щодо стягнення шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме внаслідок незаконного вилову риби.

Таким чином, підставою представництва Красноармійською місцевою прокуратурою інтересів Держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області та Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області у даній справі є порушення інтересів держави, нездійснення захисту інтересів держави та самоусунення від виконання своїх повноважень суб'єктом владних повноважень .

Таким чином, як вбачається з позовної заяви та підтверджено доказами, внаслідок дій ОСОБА_1, а саме незаконного вилову риби, Державі нанесено матеріальної шкоди в розмірі 16 201 (шістнадцять тисяч двісті одна) гривня. На даний час питання щодо відшкодування завданої ОСОБА_1 державі шкоди не вирішено. У добровільному порядку шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу ОСОБА_1 до теперішнього часу не відшкодовано, відтак вимоги позовної заяви підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 сплачений судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

На підставі Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про тваринний світ», Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126 ст.ст. 23, 1166, 1188 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", керуючись ст.ст. 4, 10, 77, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з громадянина ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Новопетриківської сільської ради 16 201 (шістнадцять тисяч двісті одна) гривня в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби, р/р 0171, отримувач: Новопетриківська сільська рада Великоновосілківського району, банк отримувача УДКСУ у Великоновосілківському районі Донецької області, МФО 834016, .

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Університетська, 6) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні сплачені при поданні позову (реквізити: р/р № 6251, Держказначейська служба України, МФО - 820172, код СДРПОУ - 25707002, отримувач - прокуратура Донецької області).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.М. Яненко