Справа № 161/6352/18
Провадження № 2/161/2204/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Філюк Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визначення розміру частки спадкодавця у спільній сумісній власності.
Проте, на іншу частину спадщини, а саме на частину земельної ділянки призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка розташована по вул. Костопольській,5 у м. Луцьку яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності оформити в досудовому порядку не може. Постановою державного нотаріуса від 26 березня 2018 року ій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вищевказана земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності без віизначення часток.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи, про що в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштового відправлення.
Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на землю серії P2 № 111934, виданого на підставі рішення сесії Луцької міської Ради народних депутатів від 26.07.2002 р. №2/2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0, 0956 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка розташована по вул. Костопольській,5 у м. Луцьку (а.с.9).
01 квітня 2007 року помер ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 041984 від 02.04.2007 р(а.с.6).
Постановою державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що земельна ділянка площею 0, 0956 га,призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка розташована по вул. Костопольській,5 у м. Луцьку належить на праві спільної сумісної власності, а виділення часток за згодою всіх співвласників не є можливим у звязку зі смертю ОСОБА_8 (а.с.13).
На частину спадщини, а саме 1/3 частку майна ОСОБА_4 в житловому будинку з надвірними будівлями і спорудами №5 по вул. Костопольській у м. Луцьку Киричук ОСОБА_9 оформила право власності, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.8).
Згідно з положеннями ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
В даному випадку законом встановлена саме спільна сумісна власність на спірну земельну ділянку, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку не визначені частки співвласників.
Як передбачено ст.ст.368,369 ЦК України- спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно вимог ст. 370 ЦК України- співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
Зі змістуст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Позивач є спадкоємцем на спадкування частки її чоловіка.
Як вбачається з матеріалів справи, домовленості між співвласниками щодо часток майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, або виділу частки такого майна не було. За таких обставин частки співвласників у праві власності на земельну ділянку є рівними.
Таким чином, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач судові витрати просила залишити за нею.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 12-13, 19, 81, 82, 206,247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.15,357,364, 368,370, 1226 ЦК України,.86 ЗК України,суд,-
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_2);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_3);

Дата складення повного тексту заочного рішення 10 жовтня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_10