Провадження № 2/200/3318/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«21» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Лавренко Н.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
19 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Ухвалою суду від 27 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з призначенням судового засідання на 10 вересня 2018 року. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
З повідомлення начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 вбачається, що 18.11.2015 року близько 17-00 години на перехресті вул. Володарського та вул. Бородинівська був пошкоджений автомобіль позивача внаслідок падіння дерева на автомобіль. Причина падіння дерева не встановлена.
За послуги експерта позивач сплатив 900 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 27.11.2015 року.
Пунктом 9 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.
Положеннями статті 25, частини першої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади
Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.
Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Тобто, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради.
На звернення адвоката ОСОБА_4 щодо надання інформації про визначення балансоутримувача зелених насаджень, що розташовані вздовж дороги на перехресті вул. Володарського та вул. Бородинівська, департамент комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради листом від 14.12.2015 року повідомив, що на балансі підпорядкованого департаменту, комунального підприємства «Міськзеленбуд» зелені насадження за вказаною адресою не перебувають.
Рішенням Дніпропетровської міської ради № 7/3 від 16.03.2016 року «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» реорганізовано з припиненням як юридичних осіб департамент комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради шляхом їх злиття, перетворення у департамент благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради.

Згідно з п.1.9 рішення Дніпропетровської міської ради від 01.12.2016 року № 54/16 «Про затвердження Положення про департамент благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради», відповідач є правонаступником прав та обовязків (майнових, немайнових і фінансових) департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради.

Відповідач не надав доказів, що ним було визначено балансоутримувача та передано до його відання зелені насадження за адресою вул. Володарського у м. Дніпропетровську. Через відсутність балансоутримувача зелених насаджень за вказаною адресою не було вчинено необхідних заходів щодо догляду за деревом або його видаленням, що спричинило падіння дерева на автомобіль позивача 18.11.2015 року.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

З урахуванням зазначеного суд погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 56142,88 грн., та вартість послуг з оцінки у розмірі 900 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Суд вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних хвилюваннях, позбавленням можливості використовувати пошкоджений автомобіль у повсякденному житті, нервової напруги, а тому з нього має бути стягнута моральна шкода, про яку просить позивач.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги обставини справи, характер діяння відповідача, ступінь моральних та психічних переживань позивача з приводу протиправних винних дій відповідача, та виходячи з принципу об'єктивності, засад розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що сума 10000 грн. в повній мірі зможе компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір, відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, у розмірі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 82042,88 грн. (56142,88 грн. + 900 грн. + 25000 грн.), та сплачено судовий збір у розмірі 820,43 грн. Задоволено судом позовних вимог на суму 67042,88 грн., що складає 81,72% від заявленої суми, таким чином, на користь позивача з відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 670 грн. 43 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 40506232) на користь ОСОБА_1 ( паспорт серії АМ № 649063, виданий 02 січня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, корп..2 кв.177) матеріальну шкоду у розмірі 56142,88 грн.,

Стягнути з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 40506232) на користь ОСОБА_1 ( паспорт серії АМ № 649063, виданий 02 січня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, корп..2 кв.177) вартість послуг з оцінки у розмірі 900 грн.

Стягнути з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 40506232) на користь ОСОБА_1 ( паспорт серії АМ № 649063, виданий 02 січня 2002 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, корп..2 кв.177) моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Стягнути з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 670 грн. 43 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску