Постанова

Іменем України

02 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 502/3008/14-ц

провадження № 61-4192св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ»,

відповідачі - товариство з обмеженою відповідальністю «Мультисервіс», ОСОБА_4,

треті особи: Кілійський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року у складі судді: Тюміна О. Г., та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у складі суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року державне підприємство «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» (далі - ДП МТП «Усть-Дунайськ», Порт) звернулось до суду з позовом до ТОВ «Мультисервіс», ОСОБА_4, треті особи: Кілійський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5, про визнання прилюдних торгів з продажу судна-ліхтера МЛ-06 недійсними.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05 жовтня 2007 року в приміщенні відділу державної виконавчої служби були проведені прилюдні торги з продажу майна порту, а саме судна - ліхтера МЛ-06, переможцем яких став ОСОБА_4 Позивач вказує, що зазначені прилюдні торги підлягають визнанню недійсними оскільки були проведені з порушенням порядку, передбаченого Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Позивач вказував, що: 1) в порушення пункту 3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, згідно якого, спеціальна організація, яка проводить прилюдні торги не пізніше 15 днів до дня їх проведення публікує у друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням майна повідомлення про нерухоме майно, що підлягає реалізації. Газета «Ринки регіону» в якій було опубліковано повідомлення про торги не є ЗМІ за місцезнаходженням майна, що підлягає реалізації; 2) згідно пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, оскільки боржником була юридична особа - ДП «МТП Усть-Дунайськ», торги повинні були проводитись за юридичною адресою порту, а не відділу ДВС; 3) порт був незгоден з експертною оцінкою судна-ліхтера МЛ-06 в сумі 26 900,00 грн. За висновком проведеної судової експертизи ринкова вартість судна складає 426 625,00 грн; 4) протягом лютого - липня 2007 року, вересня - жовтня 2007 року було продано інше майно порту на суму, яка була більшою суми заборгованості порту по заробітній платі. При цьому залишок суми порту повернутий не був, а за рахунок цих коштів були погашені інші борги порту, які не були боргами по заробітній платі; 5) в порушення пункту 5.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, гроші були сплачені переможцем не протягом 7 банківських днів з дня затвердження протоколу, а тільки в листопаді 2007 року; 6) відповідно до пункту 6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна на підставі затвердженого акту про проведення прилюдних торгів нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна, яке є документом, що підтверджує його право власності на придбане майно. Відповідачем ОСОБА_4 не надано такого документа.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року, у задоволенні позову ДП МТП «Усть-Дунайськ» було відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що не надано доказів: порушення порядку опису й арешту майна боржника; несвоєчасного та неналежного інформування боржника; того, що кошти, отримані від реалізації саме судна-ліхтеру МЛ-06 були спрямовані не на виконання вимог щодо стягнення заробітної плати працівників порту; наявності порушень що могли вплинути на результат торгів. ОСОБА_4 прийняв участь у прилюдних торгах, проведених 05 жовтня 2007 року, на яких став переможцем та придбав судно-ліхтер МЛ-06, на законних підставах.

У січні 2018 року ДП МТП «Усть-Дунайськ» подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи проігнорували той факт, чи були борги по виплаті заробітної плати на день продажу. Як наслідок, підстави для продажу судна-ліхтера МЛ-06 - відсутні. Суди порушили вимоги Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна». Свідоцтва про придбання нерухомого майна ОСОБА_4 не надано.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі відкрито касаційне провадження.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що протягом 2006-2007 років до відділу Державної виконавчої служби (далі - ДВС) на примусове виконання надійшли виконавчі документи про стягнення з боржника - ДП МТП «Усть-Дунайськ» заборгованості по заробітній платі працівникам порту. По всім виконавчим документам боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги, але він в добровільному порядку їх не виконав. З метою примусового виконання відділом ДВС було накладено арешт на всі надходження грошових коштів на рахунках боржника в банківських установах, а також до каси підприємства.

В зв'язку з недостатністю стягнутих грошових коштів по арештованим рахункам ДП МТП «Усть-Дунайськ» для задоволення вимог всіх стягувачів, постійним збільшенням розміру вимог, боржнику було запропоновано надати пропозиції щодо майна, на яке в першу чергу належить звернути стягнення.

27 березня 2007 року ДП МТП «Усть-Дунайськ» надало балансову довідку на судно-ліхтер МЛ-06 із зазначенням первинної та залишкової вартості. Одночасно ДП МТП «Усть-Дунайськ» надало копії правовстановлюючих документів на судно-ліхтер МЛ-06, тим самим боржник визначив майно, на яке необхідно звернути стягнення в першу чергу.

На підставі вказаних документів 27 березня 2007 року державним виконавцем ДВС було накладено арешт на майно боржника, а саме судно-ліхтер МЛ-06, який згідно довідки ДП МТП «Усть-Дунайськ» не забезпечує ведення виробничої діяльності порту.

Суди встановили, що 04 червня 2007 року державним виконавцем ДВС призначено експерта оцінювача ПП «Експерт-центр «Авант» ОСОБА_5, який має сертифікат оцінювача № 855, виданий 02 липня 1997 року Фондом Державного майна України та Українським товариством оцінювачів, експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання для надання письмового висновку з питань ринкової вартості судна-ліхтера МЛ-06.

18 червня 2007 року експертом було надано експертну оцінку арештованого судна-ліхтера МЛ-06, згідно якого ринкова вартість судна-ліхтера МЛ-06 складає 26900,00 грн. Про висновок експерта 21 червня 2007 року під розпис повідомлено ДП МТП «Усть-Дунайськ».

12 вересня 2007 року відділом ДВС було укладено договір з спеціалізованою торгівельною організацією ТОВ «Мультисервіс» про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого судна-ліхтера МЛ-06.

05 жовтня 2007 року ТОВ «Мультисервіс» були проведені прилюдні торги по реалізації майна, на яких було реалізовано судно-ліхтер МЛ-06 за 29000,00 грн. Згідно протоколу проведення прилюдних торгів від 05 жовтня 2007 року судно-ліхтер МЛ-06 придбав ОСОБА_4 за ціною 29000,00 грн, яку повністю сплатив на рахунок ТОВ «Мультисервіс».

25 жовтня 2007 року державним виконавцем відділу ДВС, складено акт про проведені прилюдні торги з реалізації судна-ліхтеру МЛ-06, один примірник якого було вручено боржнику - ДП МТП «Усть-Дунайськ».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (в редакції, чинній на момент проведення оспорюваних торгів) для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановивши, що судно-ліхтер МЛ-06 не забезпечує ведення виробничої діяльності порту, відсутні порушення, які могли вплинути на результат торгів, суди зробили обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт Усть-Дунайськ» залишити без задоволення.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 03 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В.І. Журавель