Справа № 146/389/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" грудня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом

ім'я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Олександрівська сільська рада Томашпільського району вінницької області

вимоги позивача: про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних стосунків, та визнання майнового права на спадкове майно

представники позивача: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23 березня 2018 року ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, є бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що складається із земельної частки (паю) в розмірі 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у власності Олександрівської сільської ради, відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Даний позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м.Бровари Київської області померла ОСОБА_4, яка є бабою позивача ОСОБА_1

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається, в тому числі, із земельної частки (паю) в розмірі 3,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради, відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Позивач вказує, що прямим спадкоємцем мав би бути батько позивача-син спадкодавця ОСОБА_5, однак він помер до смерті своєї матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_13 року, а тому відповідно ч.2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року ОСОБА_1-онука спадкодавця є спадкоємцем за законом.

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій, оскільки у неї не було оригіналу правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні представник позивача уточнив дату смерті ОСОБА_4, як ІНФОРМАЦІЯ_8 року та надав довідку Олександрівської сільської ради, з якої вбачається, що баба ОСОБА_1 ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, фактично народилася 15 серпня 1911 року, копію пенсійної книги, в якій вказано дату народження ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_9 року, та міститься рукописне розпорядження, що пенсійну справу знято з обліку в зв'язку із смертю пенсіонерки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09-00 годину 21 червня 2018 року.

11 червня 2018 року сільським головою Олександрівської сільської ради подано заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

20 червня 2018 року представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання без його участі та просив розглянути подані клопотання про витребування доказів і виклик свідків.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 червня 2018 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду на 11-00 годину 25 вересня 2018 року.

Витребувано у Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області копію актового запису про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м.Бровари Київської області.

Викликано у якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8.

21 червня 2018 року судом направлено запит до Томашпільської державної нотаріальної контори про надання відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи після померлої ОСОБА_4.

21 червня 2018 року судом направлено запит до Державного нотаріального архіву Вінницької області про надання відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи після померлого ОСОБА_5.

21 червня 2018 року судом направлено запит до Державного нотаріального архіву Вінницької області про надання відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи після померлої ОСОБА_4.

21 червня 2018 року судом направлено запит до Тульчинської державної нотаріальної контори про надання відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи після померлого ОСОБА_5.

18 липня 2018 року отримано повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори про перенаправлення запиту про надання відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи після померлого ОСОБА_5 до Державного нотаріального архіву Вінницької області.

23 липня 2018 року отримано відповідь Томашпільської державної нотаріальної контори, що спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заведена.

23 липня 2018 року отримано відповідь Броварського міськрайонного відділу ДРАЦС про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, однак виявлено актовий запис про смерть ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

6 серпня 2018 року отримано відповідь Державного нотаріального архіву про те, що спадкову справу після померлого ОСОБА_5 не виявлено.

6 серпня 2018 року отримано відповідь Державного нотаріального архіву про те, що спадкову справу після померлої ОСОБА_4 не виявлено.

26 вересня 2018 року представником позивача подано заяву про перенесення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на розгляді справи в іншому суді.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 08-30 годину 16 листопада 2018 року.

13 листопада 2018 року від Олександрівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 16 листопада 2018 року відкладено розгляд справи на 08-30 годину 5 грудня 2018 року, викликано свідків.

Томашпільським районним судом направлено запити щодо наявності спадкових справ.

21 листопада 2018 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 було подано клопотання про витребування доказів у справі.

3 грудня 2018 року до суду надійшли відповіді Броварської міської державної нотаріальної контори про відмову у наданні інформації зі Спадкового реєстру.

4 грудня 2018 року від Олександрівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросив його задовольнити.

Представник Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак сільський голова надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника сільської ради, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що є жителями с.Олександрівка і знають, що в селі жила ОСОБА_4, а в неї була онука ОСОБА_1. ОСОБА_4 дочка забрала до себе в м.Бровари, де та і померла. Щодо дати народження і дати смерті свідки нічого пояснити не змогли, оскільки такі відомості їм не відомі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, розглянувши заяву відповідача у справі, оцінивши належність ї достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з'ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про : обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про, зокрема, встановлення факту родинних відносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (ОСОБА_1, згідно копії свідоцтва про шлюб від 18 березня 1989 року) ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_5 (а.с.6, 7)

Згідно копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5 помер (а.с.9).

З виписки з погосподарської книги Олександрівської сільської ради за 1967-1969 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 вбачається, що головою двору був ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, син- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 року народження, невістка ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_12, внука-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10).

Отже, з вищевказаної виписки з погосподарської книги вбачається лише те, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак інших доказів на підтвердження даного факту стороною позивача суду не надано.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_4

В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року), який відповідно підлягає застосуванню для вирішення цих спірних правовідносин.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ст. 5 ЗК України в редакції 1990 року визначала, що право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо спадкового майна.

Відповідно до повідомлення директора Державного архіву Вінницької області від 08.11.2017 № 07-3900/7, книги актових записів про народження громадян по с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області за 1940 рік в архіві на зберіганні немає, в зв'язку з чим немає можливості видати довідку про народження ОСОБА_5.

Тобто, позивачем не підтвердженого того факту, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4

Зі змісту виписки з погосподарської книги Олександрівської сільської ради за 1967-1969 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 вбачається лите те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 року народження, є сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак інших доказів на підтвердження даного факту стороною позивача суду не надано.

Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі від 18.01.2018 № 0-2-0.35-6/116-18, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Олександрівській сільській раді за порядковим номером реєстрації 264 гр.ОСОБА_4 була зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2. Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі даного сертифікату не видавався (а.с.11).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді нотаріуса від 21 березня 2018 року на заяву ОСОБА_1, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на ім?я спадкодавця та пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.15).

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до відповіді Томашпільської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4 не заведена (а.с.43).

Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області, спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5-не виявлено (а.с.47).

Відповідно до відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області, спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_4-не виявлено (а.с.48).

На запит суду щодо актового запису про смерть ОСОБА_4, Броварський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомив про відсутність в архіві відділу актового запису про смерть, складеного відносно ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Одночасно повідомили про виявлення актового запису про смерть ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м.Бровари Київської області (а.с.44).

На запити суду щодо наявності спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 Броварська міська державна нотаріальна контора відомостей не надала, оскільки відсутній документ, що підтверджує факт смерті.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено суду та не надано на підтвердження відповідних доказів того, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4, на ім'я якої було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), а відтак суд не може визнати за ОСОБА_1 право на дану земельну частку (пай). Зокрема, суд наголошує на розбіжностях, які були встановлені в судовому засіданні і які до закінчення розгляду справи залишилися не встановленими щодо спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7/ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Представником позивача було подано клопотання про витребування свідоцтва про смерть № 62 від 31.01.1998 року ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року в м.Бровари Київськеої області, однак дане клопотання суд залишив поза увагою, оскільки аналогічний запит був уже заправлений до Броварського міськрайонного відділу ДРАЦС, з відповіді якого було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року померла ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а згідно наданих суду матеріалів, баба позивача ОСОБА_4 є особою, дата народження якої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, судові витрати в даній справі не відшкодовуються і залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 529, 549 ЦК УРСР 1963 року, статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141-142, 163, 206, 263, 265, 280, 293, 315, 354 ЦПК України суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, до Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних стосунків, та визнання майнового права на спадкове майно відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім'я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, павспорт НОМЕР_4, виданий 27.01.1997 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 21009, АДРЕСА_1;

відповідач: Олександрівська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, адреса: 24220, Вінницька область, Томашпільський район, с.Олександрівка, вул. Пшеничнюка, 3.

Суддя: О. В. Пилипчук

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 5 грудня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2018 року.