Справа № 265/9125/13-ц
Провадження № 4-с/265/6/18
У Х В А Л А

30 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретарів судового засідання Гусєвій К.С., Себко Г.Л.

представника боржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

державного виконавця Єгорової В.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, стягувач ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2018 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, в межах виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа № 2/265/3391/13, виданного 16 січня 2014 року.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що він є платником аліментів на утримання дитини з 2014 року. 16 березня 2018 року він отримав лист від Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя з постановами старшого державного виконавця Єгорової В.О. про тимчасове обмеження у прав виїзду за межі України, про тимчасове обмеження у праві полювання, про тимчасове обмеження у праві користування зброєю, про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Також дізнався про його знаходження на сайті єдиного реєстру боржників. З даними постановами та діями державного виконавця він не згоден, оскільки є підприємцем і до кінця 2016 року перебував на єдиній системі оподаткування, за погодженням з стягувачем проводив авансові платежі протягом року, а після здачі декларації оплачував при необхідності доплату. Крім того, йому стало відомо про ухвалу суду від 29 вересня 2017 року про його розшук, з якою він категорично не згоден. Просив суд скасувати постанови державного виконавця Єгорової В.О. від 27.02.2018 року про обмеження прав ОСОБА_3 у звязку з необґрунтованістю їх прийняття; зробити остаточний розрахунок заборгованості, якщо така є відповідно до чинного законодавства; скасувати ухвалу суду по справі 265/9125/13-ц від 29 вересня 2017 року, як прийняту на підставі недостовірних відомостей; зобовязати державного виконавця Єгорову В.О. ознайомити боржника з матеріалами виконавчого провадження в повному обсязі шляхом надіслання електронних документів на електронну пошту; зобовязати державного виконавця Єгорову В.О. робити щомісячні розрахунки платежів та результати направляти н6а електронну адресу боржника та визначити в виконавчому провадженні його електронну пошту, як основну для повідомлення про дії державної служби в рамках даного провадження. Крім того, заявою від 03 травня 2018 року просив суд винести окрему ухвалу щодо діяльності державного виконавця Єгорової В.О. та щодо систематичного введення в оману державного виконавця позивачкою ОСОБА_2

24 квітня 2018 року до суду надійшли заперечення старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, відповідно до яких зазначено наступне. На виконанні у відділі державної виконавчої служби Лівобережного району перебуває пять виконавчих проваджень відносно ОСОБА_3, у тому разі й про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з 05 грудня 2013 року і до повноліття дитини. Протягом 2016-2017 років боржник до відділу не зявлявся, підтвердження сплати аліментів та інших боргів не надавав. Враховуючи факт встановлення державним виконавцем не проживання ОСОБА_3 за вказаною у постанові адресою, ухвалою суду від 29 вересня 2017 року його оголошено у розшук. 27 лютого 2018 року в рамках АСВП 41721250 у звязку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем на підставі п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування зброєю та про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. 27 березня 2018 року відповідно до заяви ОСОБА_3 останньому було надано відповідь з помісячним розрахунком за період з січня 2017 року по 26 березня 2018 року, згідно якої заборгованість по аліментам станом на 26.03.2018 року складає 9188,80 гривень. Заборгованість нараховується згідно інформації, що міститься у матеріалах виконавчого провадження. У разі відсутності відомостей про отримання доходів боржника заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

У судове засідання боржник ОСОБА_3 не зявився, надав заяву з проханням розглянути скаргу в його відсутності за участю його представника.

Представник боржника ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, підтримав доводи, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити та постановити окрему ухвалу щодо діяльності державного виконавця Єгорової В.О. та щодо систематичного введення в оману державного виконавця позивачкою ОСОБА_2 та направити їх в прокуратуру для прийняття рішень відносно зазначених осіб. Окрім того, вважає, що остаточний розрахунок заборгованості боржника повинен зробити суд, також просив скасувати ухвалу суду про оголошення боржника в розшук, так як боржник її не оскаржував, в звязку з пропущенням строків на її оскарження.

Старший державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в запереченнях. Крім того, пояснила, що на теперішній час у звязку з отриманням відомостей з Маріупольської обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, заборгованість перерахована та станом на 02 квітня 2018 року переплата по аліментам складає 3045,73 гривень. З урахуванням вказаних обставин винесені постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження у праві полювання, тимчасового обмеження у праві користування зброєю та тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Стягувач ОСОБА_2 у судому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити, зазначаючи, що державний виконавець дії в межах своїх повноважень. З моменту звернення у виконавчу службу з виконавчим листом, вона неодноразово зверталася із заявами про порушення кримінальної справи стосовно боржника, так як останній хоча і сплачує аліменти, робить це нерівномірно, у відомість державного виконавця не ставить, у неї же про здійсненні з його боку платежі, не залишається ні яких документів. Саме внаслідок відсутності даних про здійсненні оплати аліментів з боку боржника, у останнього виникала заборгованість, яка в послідуючим державним виконавцем перераховувалася з моменту надання з боку боржника підтвердження про її сплату.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши скаргу та додані до неї документи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя у відношенні ОСОБА_3 перебувають пять виконавчих проваджень (а.с. 75, 76, 77, 78, 79), в тому разі виконавчий лист № 2-265/3391/13, виданий 16 січня 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки Діани, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 05.12.2013 року і до повноліття дитини (АСВП 41721250) (а.с. 75).

27 січня 2014 року за вказаним виконавчим листом державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 80).

Станом на 01 вересня 2017 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів становила 12402,85 гривень. Вказані обставини встановлені судом при розгляді подання старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області ОСОБА_6 про оголошення у розшук ОСОБА_3 (а.с. 87).

Як вбачається з акту державного виконавця від 13 травня 2017 року, у присутності ОСОБА_1 встановлено, що боржник ОСОБА_3 за адресою, зазначеною у постанові про відкриття провадження, а саме: місто Маріуполь пр.. ОСОБА_7 АДРЕСА_1, зареєстрований, але фактично не мешкає (а.с. 86).

06.02.2018 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів».

Згідно вимог частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Зазначені постанови винесені державним виконавцем 27 лютого 2018 року та направлені боржнику (а.с. 53, 54, 55).

Як вбачається з розписки, 01 березня 2018 року ОСОБА_3 ознайомився з вказаними постановами та з розміром аліментів, адреса проживання у зазначеній розписці вказана: пр.. Захисників України 84-32 (а..с 88).

Відповідно до п.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Заборгованість нараховується згідно інформації, що міститься у матеріалах виконавчого провадження. У разі відсутності відомостей про отримання доходів боржника згідно ст.. 195 Сімейного кодексу України заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Внаслідок надання боржником розписок, квитанцій та внаслідок отримання відомостей з Маріупольського управління Головного управління ДФС у Донецькій області про подані декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який перебуває на обліку як платник податків на загальній системі оподаткування, державним виконавцем перерахована заборгованість, і станом на 02 квітня 2018 року переплата по аліментам склала 3045,73 гривень.

У звязку з наведеним державним виконавцем 15 травня 2018 року винесені постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування зброєю та у праві керування транспортними засобами (а.с. 123, 124, 125, 126).

За змістом ст. 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки встановлено, що у звязку з отриманням необхідних відомостей державним виконавцем та перерахуванням заборгованості по аліментам ОСОБА_3, скасовані постанови про встановлення тимчасового обмеження, тобто на даний час відсутні порушення прав заявника, які стали підставою для звернення зі скаргою.

Щодо вимог ОСОБА_3 зробити остаточний розрахунок заборгованості, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Як вже зазначено судом, державним виконавцем визначено, що станом на теперішній час заборгованість відсутня. Даних щодо існування спору щодо розміру заборгованості по аліментам, суду не надано.

Щодо вимог ОСОБА_3 про скасування ухвали суду про розшук боржника від 29 вересня 2017 року, суд розяснює боржнику його право на оскарження зазначеної ухвали суду в порядку ст..ст. 353-356 ЦПК України.

При розгляді вимог ОСОБА_3 про зобовязання ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про зобовязання виробляти щомісячні розрахунки платежів та направляти їх на електронну пошту боржника, а також про визначення в виконавчому провадження електронної пошти боржника, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, у разі визнання дій чи бездіяльності неправомірними, суд зобов'язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, оскільки право заявника на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, на отримання щомісячних розрахунків платежів та на визначення в виконавчому провадження його електронної пошти, не порушено, зокрема не надано суду відомостей про порушення такого права, суд відмовляє у задоволенні скарги в цій частині.

Щодо заяви ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали про порушення державного виконавця та окремої ухвали про систематичне введення в оману державного виконавця позивачкою ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб постановляє окрему ухвалу ,незалежно від того,чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

В ході розгляду справи судом не встановлено складу правопорушення, не виявлено ознак кримінального правопорушення в діях державного виконавця, а тому заява ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Окрім цього, суд звертає увагу, що статтею 262 ЦПК України не встановлено прямого обовязку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Суд розяснює, що у разі, якщо боржник вбачає у справі склад правопорушення, то він не позбавлений можливості самостійно звернутися до відповідних органів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447, 448, 449, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, стягувач ОСОБА_5, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст ухвали буде складено 31 липня 2018 року.

Суддя Мельник І.Г.