н/п 2/490/1528/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

07 вересня 2018 року м. Миколаїв,

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі судового засідання - Балдич Х.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» -, яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7157 від 05.07.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 111915 грн. 50 коп.

Свої вимоги мотивував тим, що вимоги відповідача до позивача щодо сплати зазначеної у виконавчому написі суми заборгованості не є безспірними та заявлені із пропуском строку стягнення, оскільки стягнуто борг, за яким з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Таким чином нотаріус вчинив напис поза межами встановленого трирічного строку.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Судом досліджено виконавчий напис від 05.07.2017 року № 7157, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем та за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2010 року в розмірі 111915,50 гривень за період з 13.07.2010 року по 30.04.2017 року.

Судом досліджено постанову про прийняття виконавчого провадження від 13.12.2017 року винесену державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на примусове виконання виконавчого напису № 7157 від 05.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 113715,50 грн.

Судом досліджено розрахунок заборгованості за договором б/н від 13.07.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 станом на 30.04.2017 згідно якого заборгованість позивача становить 111915,50 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9598,21 грн.; заборгованість за відсотками: 93011,79 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3500 грн.; заборгованість по штрафам (фінансова частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 500,00 грн.

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2012 року № 296/5.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2012 року № 296/5, в редакції чинній на час вчинення виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.3., 3.5. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2012 року № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Також, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, враховуючи те, що із виконавчого напису вбачається, що строк за який здійснюється стягнення обчислюється із 13.07.2010 року по 30.04.2017 року, то суд приходить до висновку, що оскаржений виконавчий напис був здійснений стосовно заборгованості, щодо якої минуло більше трьох років із дня виникнення права вимоги.

З огляду на вищевикладене, зазначений виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором не можна вважати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задоволити.

Визнати виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від №б/н від 13.07.2010 року в сумі 111915,50 грн., вчинений 05.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем зареєстрований в реєстрі за № 71571, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 , , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місце знаходження, м. Київ, вул. Грушевського, 1-д;

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя