Провадження № 2/127/2833/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді - Ан О.В.,

за участю секретаря - Мельника А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

09.07.2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог ФОП ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 155741,69 доларів США, що еквівалентно на день подання позову 4098420,40 грн.

16.07.2018 року відкрито провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження, копію позову з додатками та пам'ятку про процесуальні права та обов'язки направлено сторонам в тому числі відповідачу ОСОБА_6 за місцем її реєстрації.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду.

27.12.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Ан О.В., мотивував сумнівами в упередженості судді, посилався на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки головуючий Ан О.В. вирішуючи клопотання про витребування доказів пішла в нарадчу кімнату та по виході оголосила ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, чим позбавила відповідача ОСОБА_2 і його в наданні доказів, заявленні інших клопотань.

19.11.2018 року в судовому засіданні представнику відповідача було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи та надано можливість підготувати висновок експерта на замовлення сторони і надати в судовому засіданні 13.12.2018 року. Представник вважає, що головуючий суддя Ан О.В. своїми діями звузила обсяг прав відповідача.

Головуючий суддя Ан О.В. суду пояснила, що підстав для задоволення заяви немає. Головуючий виконав всі передбачені ЦПК України дії і діяв у відповідності до норм права.

В судовому засіданні представник позивача вважав, що заява про відвід не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про відвід суд керується ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. 2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. 3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. 4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд встановив, що порушення вимог цивільного процесуального кодексу при розгляді цивільної справи не виявлені. Справа надійшла у провадження судді Ан О.В. 09.07.2018 року. Судом здійснювались всі необхідні дії для належного розгляду справи. 16.07.2018 року копію ухвали про відкриття провадження, копію позову з додатками та пам'ятку про процесуальні права та обов'язки направлено сторонам в тому числі відповідачу ОСОБА_2 за місцем її реєстрації. Отже відповідачу було роз'яснено строк і порядок подання доказів. При проведенні підготовчого засідання відповідачу ОСОБА_2 і її представнику ОСОБА_3 неодноразово роз'яснювався строк і порядок проведення підготовчого засідання, подання доказів, тощо, та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Так в підготовчому судовому засіданні відповідач та її представник докази не подавали. 13.09.2018 року суд залишив клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів без задоволення як таке, що не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України. Лише після цього представник відповідача ОСОБА_3 звернувся з адвокатським запитом про витребування доказів. 25.09.2018 року представник ОСОБА_3 повторно звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, мотивуючи тим, що на його адвокатський запит, відповідь не надходила. Для виконання вимог ст. 84 ЦПК України, в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву для вирішення питання про можливість витребування доказів. 11.10.2018 року представник позивача надала суду докази, про які представник ставив вимогу про витребування в адвокатському запиті. 17.10.2018 року представник відповідача висловив не підтверджені сумніви в належності завірених представником позивача копій документів та наполягав на витребуванні оригіналів доказів. Головуючий попереджав представника відповідача ОСОБА_2 про недопустимість зловживання процесуальним правами. Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не зазначив підстав неналежності та недопустимості наданих позивачем та його представником доказів, необхідності проведення інших дій у підготовчому провадженні. Ухвалою суду від 17.10.2018 року справу призначено до судового розгляду. 19.11.2018 року судовий розгляд було відкладено і суд надав можливість представнику відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надати висновок експерта, підготовлений на вимогу сторони у справі та роз'яснив можливість експерту ознайомитися з матеріалами справи. 13.12.2018 року ні відповідач ОСОБА_2 ні її представник ОСОБА_3 до суду не прибули, жодних доказів суду не надали.

Отже не бажання відповідача і її представника виконувати вимоги ЦПК України в тому числі в частині подання доказів і перекладення своїх обов'язків на суд в порушення вимог принципу змагальності (ст. 12 ЦПК України), не є підставою для відводу головуючому судді.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) Рішення від 9 листопада 2006 року п49. Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей протии Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43). Стосовно об'єктивного критерію слід визначити,… чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58). 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Суд вважає, що матеріали справи, протоколи судового засідання та винесені ухвали свідчать про те, що судочинство чиниться. Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не зазначив конкретних обставин поведінки судді Ан О.В., щодо виявлення прихильності до когось з учасників судового засідання; відсутності гарантій що до здійснення правосуддя (залежність, тиск, вплив), інших обставин, які свідчать про упередженість дій судді. Отже об'єктивно обґрунтованими сумніви позивача в необ'єктивності судді в назвати не можна.

Тому заявлений відвід є необґрунтованим, а отже провадження у справі відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України належить зупинити, вирішення питання про відвід передати судді, визначеному в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 40 , 252, 258-260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором до вирішення питання про відвід головуючому судді.

Вирішення питання про відвід судді Ан О.В. передати на розгляд судді, визначеному в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Ан