Справа № 445/2094/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Заставне в особі Заставнянської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади с. Заставне в особі Заставнянської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.07.2004 р. помер її брат ОСОБА_2 За життя спадкодавець заповіту не склав. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,9486 га, що знаходиться на території Заставнянської сільської ради Золочівського району Львівської області. Стверджує, що спадщину фактично прийняла вона, однак успадкувати земельну ділянку не може по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на землю.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - Заставнянська сільська рада Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з"явилася, подала лист, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 348908 стверджується, що ОСОБА_2 помер 30.07.2004 року.

Судом встановлено, що позивачка є сестрою ОСОБА_2, вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 392314, свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 033484, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2

ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 2,9486 га, що розміщена на території Заставнянської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 2,2604 га та площею 0,6882 га, що підтверджується державним актом серії IV-ЛВ № 068388, виданим Заставнянською сільською радою Львівської області.

Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено у видачі такого через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_2 дійсно належала на праві власності земельна ділянка площею 2,9486 га, що розміщена на території Заставнянської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач спадщину прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна ОСОБА_2, які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність належних правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9486 га, що розміщена на території Заставнянської сільської ради Золочівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 2,2604 га та площею 0,6882 га згідно державнго акту серії IV-ЛВ № 068388, виданим Заставнянською сільською радою Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 30.07.2004 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку з дня проголошення рішення, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_3