ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2105/18
Провадження № 2/210/1280/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» про стягнення моральної шкоди, спричиненою смертю брата, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» про стягнення моральної шкоди, спричиненою смертю брата. В обґрунтування позову зазначив те, що брат позивача ОСОБА_8 працював газорізальником на ТОВ «МК-Монтаж». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 прийшов на робочу зміну та приступив до свого робочого місця, під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок, внаслідок чого отримано травми. Фельдшер медичного центру, яка прибула на місце події, констатувала біологічну смерть його брата. Комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що причина смерті настання нещасного випадку: основна організаційна - невиконання вимог з охорони праці. Супутні організаційні порушення технологічного процесу, невиконання вимог посадових інструкцій, порушення вимог трудової та робочої дисципліни. Внаслідок вище викладеного, через смерть брата переніс нервовий та психологічний стрес, оскільки з братом були гарні стосунки, вони були друзями, мали спільні інтереси, разом проводили свій час. На день загибелі брату було 33 роки, у нього не було сім'ї, дітей. Після звістки про загибель брата та по сьогодні переносить моральні страждання, нервові потрясіння, тобто сталися негативні зміни в його житті. Тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1000000,00 грн. моральної шкоди спричиненої смертю брата.

В судовому засіданні, позивач та його представник ОСОБА_3, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засідання позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що родину ОСОБА_10 знає давно, оскільки з 1996 року проживає за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_8 та позивач є рідними братами. ОСОБА_2 відбував покарання у місцях позбавлення волі, там і захворів туберкульозом, після цього ОСОБА_8 його утримував. Згодом між братами виникли сварки і приблизно з 2008 року ОСОБА_2 почав жити з жінкою за іншою адресою. З 2008 року бачив, що ОСОБА_8 приблизно 5 разів приїжджав до ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що мешкає по АДРЕСА_2. З 1993 року по 2016 року ОСОБА_10 проживає за адресою АДРЕСА_3. ОСОБА_2 не працював за станом здоров'я. Знає, що ОСОБА_10 перебував у місцях позбавлення волі, з якого часу по який не пам'ятає. ОСОБА_11 з жінкою, з якою офіційно не одружений.

Суд, вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 (а.с. 7), оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 на підприємстві ТОВ «МК-Монтаж» стався нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Причина настання нещасного випадку Основна Організаційна: невиконання вимог інструкції з охорони праці; Ступні організаційні: порушення технологічного процесу, невиконання посадових обов'язків, порушення трудової і виробничої дисципліни, що підтверджено Актом № 1 від 29.06.2016 року про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом та Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 29.06.2016 року (а.с. 9-12, 13-16).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Пунктом 3Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Так, відповідно до акту від 29.05.2016 року, засвідченого головою вуличного комітету АДРЕСА_4 з листопада 2011 року спільно проживали та вели спільне господарство ОСОБА_12 (без реєстрації шлюбу) та ОСОБА_13 до його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 49).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2017 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з листопада 2011 року по день його смерті (а.с. 34-35).

Не підтвердив факт спільного проживання й свідок ОСОБА_5, згідно пояснень якого ОСОБА_8 та позивач тривалий час не мешкали разом, оскільки посварились.

Крім того, сам позивач суду пояснив, що з 2002 року по 2007 рік перебував у місцях позбавлення волі, після чого лише декілька місяців проживав з братом, а потім переїхав і вже разом з братом не проживав. Крім того, неодноразово лікувався, зокрема в 2015 році перебував в лікарні приблизно 2 місяці.

Викладене вище свідчить про той факт, що позивачем, окрім тверджень в позовній заяві не підтверджено проживання однією сім'єю з померлим братом, зокрема в судовому засіданні не встановлено фактів спільного проживання та ведення господарства, спільного побуту та бюджету, проведення спільних витрат.

Крім, того суд звертає увагу на те, що згідно паспорту серії НОМЕР_1 прізвище позивача зазначено «ОСОБА_2» (а.с. 3), тоді як, відповідно до паспорту серії НОМЕР_2 у померлого прізвище вказано «ОСОБА_2» (а.с. 4).

Доказів щодо встановлення факту родинних відносин суду надано не були.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов'язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 2ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зокрема, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач в судовому засіданні відповідно дост. 81 ЦПК України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 354, 355ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК-Монтаж» про стягнення моральної шкоди, спричиненою смертю брата залишити без задоволення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2018 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко