КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/6196/2018 Головуючий в 1 інстанції - Савицький О.А.
У Х В А Л А

22 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Панченка М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного територіального управління Національної поліції в Київській області про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю слідчого,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року зазначений позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач 06 грудня 2018 року подав апеляційну скаргу, яка підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, скаржником не надано суду документу, який підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення першої інстанції.

При цьому, Державна казначейська служба України посилається на п. 7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, згідно якого зазначено, що оскільки стаття 5 Закону «Про судовий збір» не містить вичерпного перелікупільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

За змістом ст. 14 зазначеного Закону, сторони в справах про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду звільняються

від сплати судових витрат.

Між тим, із системного аналізу п. 7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року слідує, що застосовувати інше, окрім Закону України «Про судовий збір», законодавство при визначенні пільг щодо сплати судового збору слід у тому разі, якщо таке питання не врегульовано цим Законом.

Проте, питання звільнення від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду врегульоване п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

За змістом зазначеної вище норми права, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Тобто, спеціальним у сфері визначення пільг щодо сплати судового збору Законом встановлено, що у справах відповідної категорії від сплати судового збору звільняються лише позивачі.

Суд вважає, що застосовувати статтю 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», яка викладена у даній редакції 13.04.2012 року, обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону України «Про судовий збір», зокрема п. 13 . 2 ст. 3 Закону, яка в даній редакції викладена 16.05.2013 року, тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та правило врегулювання темпоральної колізії, відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, який був прийнятий раніше.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що Державна казначейська служба України, як відповідач у справі про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду, в силу п. 13 . 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не звільняється від сплати судового збору.

В прохальній частині апеляційної скарги, відповідач просить звільнити його від сплати судового збору або розстрочити таку сплату до ухвалення рішення по суті спору.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Разом з тим, скаржником не надано будь-яких документів, які б свідчили про те, що майновий стан відповідача не дозволяє сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Отже, судовий збір підлягає сплаті ДКСУ на загальних підставах.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір, що підлягає сплаті, складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи немайновий характер спору, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви(станом на жовтень 2017 року) складала 640 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на зазначене судове рішення ДКСУ має сплатити 960 грн. 00 коп. судового збору на Р/р: 0024; Отримувач коштів: УК у Солом'янському районі м. Києва; Код ; Банк: Казначейство України(ЕАП); МФО банку: 899998 , код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Після усунення недоліків, особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, повинна надати оригінал квитанції/платіжного доручення про сплату судового збору.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ч.ч.1-2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху та скаржнику надається строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.185,357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року залишити без руху та надати скаржникові строк 10 днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

Попередити, що в разі не виправлення у визначений судом строк недоліків апеляційної скарги, вона буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: