БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/221/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни цивільну справу за позовом Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, заявленим в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання дитини до досягнення нею повноліття, -

встановив:

Борзнянська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до матері дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з позовом, в якому просить винести рішення про позбавлення останньої батьківських прав щодо її малолітнього сина, а також про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) на його утримання.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не побажала виконувати материнські обов`язки.

Про місцезнаходження батька малолітньої дитини відомості відсутні.

25 вересня 2017 року стосовно малолітнього ОСОБА_1 був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я.

Розпорядженням голови Борзнянської райдержадміністрації від 06.10.2017 року № 469 ОСОБА_1 встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

На підставі розпорядження голови Борзнянської райдержадміністрації від 11.10.2017 року № 480 «Про доцільність влаштування малолітнього ОСОБА_1 до Прилуцького обласного будинку дитини «Надія», починаючи з 18.10.2017 року, і по даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває на повному державному утриманні в Комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія».

Відповідно до довідки Будинку дитини «Надія» від 05 лютого 2018 року № 02-14/117, за час перебування дитини у закладі мати, ОСОБА_2, дитину жодного разу не відвідала, не телефонувала, листів не надсилала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась.

На даний час ОСОБА_2 проживає і працює в м.Києві, періодично приїжджає додому до матері в с.Омбиш.

З огляду на положення ст.150 Сімейного кодексу України вбачаються необхідні та достатні підстави для вирішення в судовому порядку питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду, на користь малолітнього ОСОБА_1 (№ поточного рахунку НОМЕР_1, установа ТВБВ № 10024/311 філія Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк»),

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак вона вважається повідомленою належним чином згідно з положеннями ст.130 ч.9 ЦПК України.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, з доводами позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та про стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина погодилась.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, заступник директора - начальник відділу соціальної роботи БРЦСССДМ, в своїх поясненнях зазначила, що з ОСОБА_2, матір`ю малолітньої дитини, від якої вона відмовилась, проводилась співбесіда з метою виявлення причин її поведінки, і було встановлено, що вона не отримала від батьків належного виховання і, будучи на даний час повнолітньою, продовжує жити життям без дотримання усталених у суспільстві моральних меж, яким слідують порядні жінки. Вона переконалась, що у ОСОБА_2 повністю відсутній материнський інстинкт і вона не здатна займатись вихованням народженої дитини. Мати ОСОБА_2 також відмовилась від того, щоб взяти на себе відповідальність за утримання малолітньої дитини та відмовилась займатись її вихованням.

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, а також показання свідка, дослідивши надані суду письмові докази, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не побажала виконувати материнські обов`язки.

Про місцезнаходження батька малолітньої дитини відомості відсутні.

25 вересня 2017 року стосовно малолітнього ОСОБА_1 був складений акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я.

Розпорядженням голови Борзнянської райдержадміністрації від 06.10.2017 року № 469 ОСОБА_1 встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

На підставі розпорядження голови Борзнянської райдержадміністрації від 11.10.2017 року № 480 «Про доцільність влаштування малолітнього ОСОБА_1 до Прилуцького обласного будинку дитини «Надія», починаючи з 18.10.2017 року, і по даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває на повному державному утриманні в Комунальному закладі медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія».

Відповідно до довідки Будинку дитини «Надія» від 05 лютого 2018 року № 02-14/117, за час перебування дитини у закладі мати, ОСОБА_2, дитину жодного разу не відвідала, не телефонувала, листів не надсилала, життям та здоров'ям дитини не цікавилась.

На даний час ОСОБА_2 проживає і працює в м.Києві, періодично приїжджає додому до матері в с.Омбиш. До дитини не проявляє зовсім ніякого інтересу.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, з доводами позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та про стягнення з неї аліментів на утримання малолітнього сина погодилась.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, заступник директора - начальник відділу соціальної роботи БРЦСССДМ, в своїх поясненнях зазначила, що з ОСОБА_2, матір`ю малолітньої дитини, від якої вона відмовилась, проводилась співбесіда з метою виявлення причин її поведінки, і було встановлено, що вона не отримала від батьків належного виховання і, будучи на даний час повнолітньою, продовжує жити життям без дотримання усталених у суспільстві моральних меж, яким слідують порядні жінки. Вона переконалась, що у ОСОБА_2 повністю відсутній материнський інстинкт і вона не здатна займатись вихованням народженої дитини. Мати ОСОБА_2 також відмовилась від того, щоб взяти на себе відповідальність за утримання малолітньої дитини та відмовилась займатись її вихованням.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків Відповідач не виконує. Так, Відповідач не спілкується зі своїм сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться здоров'ям, не відвідує його, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на його виховання.

Факт невиконання Відповідачем своїх обов'язків, відносно малолітньої дитини також підтверджується висновком органу опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації від 01.02.2018 № 268/2-28.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини.

Згідно п. 16 ч. 2 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Відповідно до ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому, є правомірним звернення органу опіки та піклування Борзнянської районної державної адміністрації до суду з питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду, на користь дитини.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, тому позивач звільняється від сплати судового збору .

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 179, 180 - 183 СК України, керуючись ст.ст. 4-7, 81-83, 133, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, заявлений в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання дитини до досягнення нею повноліття - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь її неповнолітніого сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.03.2018 року, шляхом перерахування грошових коштів на особистий банківський картковий рахунок, відкритий на ім`я дитини - НОМЕР_1 (установа ТВБВ№10024/311, Філія Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк»).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду І.І. Тіслюк