Ухвала

Іменем України

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 188/857/17

провадження № 61-24341ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтрільчукаВ. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 09 березня 2014 року, укладений між нею та ОСОБА_4, зобов'язати відповідача повернути їй вказаний житловий будинок.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 09 березня 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 (як представника за довіреністю ОСОБА_5) судовий збір у сумі 1 280 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 (як представника за довіреністю ОСОБА_4.) судові витрати в сумі 4 292 грн.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У березні 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

23 квітня 2018 року ОСОБА_4 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що позивачем у цій справі була ОСОБА_5, якій відмовлено у задоволенні позову, а відповідачем - ОСОБА_4, який не звертався до суду з позовом, а тільки оскаржував незаконне судове рішення і цей факт було визнано, так як рішення суду першої інстанції скасоване.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Заява представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення стосувалася вирішення питання про судові витрати щодо сплаченого відповідачем судового збору, понесених ним витрат на оплату правової допомоги та витрат на пальне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд виходив з того, що всі питання, пов'язані з розподілом судових витрат, про які йдеться у заяві представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, у повному обсязі були вирішені у постанові апеляційного суду у цій справі від 28 лютого 2018 року.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, змісту постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року і зроблені з дотриманням норм процесуального права.

Вимоги заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 зводилися по суті до незгоди з вирішенням апеляційним судом питання про розподіл судових витрат. Однак дана обставина не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Наведені у касаційні скарзі доводи були предметом розгляду апеляційного суду та їм надана належна правова оцінка.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Разом із тим, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення житлового будинку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов