ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №592/7184/18

Номер провадження 22-ц/788/1409/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2018 року про визнання неподаною і повернення позовної заяви, у складі судді Алфьорова А.М., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частки нерухомого майна у власність, припинення права спільної часткової власності на домоволодіння та земельну ділянку та встановлення сервітуту.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Розяснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач визначила ціну позову відповідно до дійсної вартості нерухомого майна, що зазначена у висновку будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження № 352/997 від 30 травня 2018 року, судовий збір сплачено відповідно до ціни позову, а тому вважає, що відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, а також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону ухвала суду не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 мотивована тим, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 21 червня 2018 року про залишення позовної заяви без руху.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж строку незалежним і безстороннім судом.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам п. 10 ч. 3 ст. 175, п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, всупереч яким на момент звернення до суду відсутні відомості про оцінку вартості спірного домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Дарвіна, 2. Крім того, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З інвентаризаційної справи № 19162 на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 25, вулиця Дарвіна м. Суми вбачається, що станом на 03 січня 2018 року загальна дійсна вартість всіх будівель і споруд домоволодіння становить 561944 грн. (а.с. 27).

З висновку будівельно-технічного, земельно-технічного дослідження № 352/997 від 30 травня 2018 року вбачається, що вартість частки, що запропонована до виділу становить 1/10 частину у загальній інвентаризаційній вартості на домоволодіння 549610 грн. і становить 54961 грн. (а.с. 7-12).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ціна позову визначена у розмірі 125441 грн., з них 54961 грн.- вартість частки нерухомого майна, що підлягає виділу та 70480 грн. вартість частки земельної ділянки.

При подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1% від ціни позову у сумі 1254 грн. 41 коп. (а.с. 2).

Також позивачем у позовній заяві зазначено, що нею не подано іншого позову до цих же відповідачів у справі з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до передчасного висновку про визнання неподаною позовної заяви та повернення її позивачу.

На думку колегії суддів апеляційного суду, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскаржувана ухвала порушує право ОСОБА_5 на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7