Справа № 570/698/18
Номер провадження 2/570/762/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.

представників сторін - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 10 листопада 2017 року між нею та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір позики, за яким позивачка надала ОСОБА_5, позичальнику, позику у розмірі 35 000 гривень та у розмірі 147 675 гривень, що на день укладення договору (10.11.2017 року становило еквівалент 5 500 доларів США за курсом 1 долар = 26,85 гривень. Згідно п. 1 Договору позики від 10.11.2017 року відповідач зобов'язувався повернути позикодавцеві 35 000,00 грн. до 01.01.2018 року рівними частинами щомісячно та суму, що становить еквівалент 5 500,00 доларів США протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців, а саме до 01.07.2019 року рівними частинами щомісячно. Факт отримання коштів та прийнятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів підтверджено заявою відповідача - ОСОБА_5, підпис на якій засвідчено нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О. В. 10.11.2017 року (реєстровий № 2380, що передбачено ч. 2 ст. 1047 ЦК України). В порушення умов договору та вимог ст. 1049 ЦК України, станом на 16.02.2017 року, зобов'язання відповідачем не виконано. За період з дати укладення договору - 10.11.2017 року по даний час відповідачем повернуто 1300,00 грн. 04.12.2017 р.; та 700,00 грн. 12.01.2018 р., всього 2000,00 грн. Таким чином, відповідач порушив зобов'язання за договором позики від 10.11.2017 року з повернення коштів в розмірі 35 000,00 грн., починаючи з 12.01.2017 р. по даний час, та з повернення суми, еквівалентної 5 500,00 доларам США з 10.12.2017 р. по даний час. Отже, позивачка має право вимагати дострокового повернення позики. З урахуванням частково повернутих коштів, сума заборгованості складає 147 675, 00 (еквівалент 5500,00 доларів США) та 33000,00 грн., а всього 180675 грн. Враховуючи той факт, що відповідно до п. 1 договору позики від 10.11.2017 р., станом 01.01.2018 року частина позики в розмірі 35 000,00 грн. мала бути повернута повністю, однак зобов'язання було виконано лише в розмірі 1300,00 грн., станом на 01.01.2018 прострочення боржника становило 33700,00 грн. Позов пред'явлено до двох відповідачів, оскільки відповідачі є подружжям, що підтверджується відміткою в паспорті відповідача ОСОБА_5 Відповідно до положень ч. 2, ч.4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя та договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя. Відтак, зобов'язання щодо повернення коштів поширюється й на відповідачку ОСОБА_6 За наведеного позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів, солідарно, на її користь грошові кошти за договором позики; та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що відповідачка ОСОБА_6 була обізнана з тим, що її чоловік - відповідач ОСОБА_5 отримав у позивачки грошові кошти. Чоловік позивачки приїздив до будинку, де проживають відповідачі, та просив дотримуватися умов договору позики. І при цьому була присутня ОСОБА_6 Тому вона заявила позов до обох відповідачів.

Представник позивачки підтримала позов з підстав, що наведені вище.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився. Подав суду письмові пояснення. Зазначає, що договір був укладений з порушенням чинного законодавства, оскільки згоди дружини на його укладення не було. Грошові кошти отримувалися не в інтересах сім'ї. Дійсно, прострочення оплати мало місце, але воно було допущене з поважних причин, оскільки відповідач перебував на лікуванні. За наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнав з підстав, що викладені у письмових поясненнях ОСОБА_5 За наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 10 листопада 2017 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір позики, за яким позивачка надала ОСОБА_5, позичальнику, позику у розмірі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) гривень та у розмірі 147 675 (сто сорок сім тисяч шістсот сімдесят п'ять) гривень, що на день укладення договору (10.11.2017 року становило еквівалент 5 500 (п'ять тисяч п'ятсот) доларів США за курсом 1 долар = 26,85 гривень.

Згідно п. 1 Договору позики від 10.11.2017 року відповідач ОСОБА_5 зобов'язувався повернути позикодавцеві 35 000 грн. до 01.01.2018 року рівними частинами, щомісячно; та суму, що становить еквівалент 5 500 доларів США протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців, а саме до 01.07.2019 року рівними частинами щомісячно.

Факт отримання коштів та прийнятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів підтверджено заявою відповідача - ОСОБА_5, підпис на якій засвідчено нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О. В. 10.11.2017 року (реєстровий № 2380, що передбачено ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

В порушення умов договору та вимог ст. 1049 ЦК України станом на 16.02.2017 року, як і станом на час розгляду справи, зобов'язання відповідачем не виконано.

За період з дати укладення договору - 10.11.2017 року по даний час відповідачем повернуто:

- 1300,00 грн. - 04.12.2017 р.

- 700,00 грн. - 12.01.2018 р.,

а всього 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 612 ЦК України надається визначення прострочення боржника: "боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом".

Таким чином, відповідач ОСОБА_5 порушив зобов'язання за договором позики від 10.11.2017 року.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Тобто боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Таким чином позивачка має право вимагати дострокового повернення позики.

З урахуванням частково повернутих коштів сума заборгованості складає: 147 675, 00 (еквівалент 5500,00 доларів США) та 33 000 грн., а всього 180 675 грн.

Враховуючи той факт, що відповідно до п. 1 договору позики від 10.11.2017 р, станом 01.01.2018 року частина позики в розмірі 35 000,00 грн. мала бути повернута повністю, однак зобов'язання було виконано лише в розмірі 1300,00 грн., станом на 01.01.2018 прострочення боржника становило 33700,00 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.01.2018 - 15.02..015505.5034205.50

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 34205.50 грн.

?Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості

?Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С - сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції

?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу

Розрахунок 3 % річних (відповідно до ст. 625 ЦК України

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
3370001.01.2018 - 15.02.2018463 %127.41

Таким чином, загальна сума процентів (відсотків) за договором складає 127.41 грн.

Позивачка правомірно заявила позов до двох відповідачів, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є подружжям, що підтверджується відміткою в паспорті відповідача ОСОБА_5, та про що не заперечував ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя та договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя.

Відтак, зобов'язання щодо повернення коштів поширюється й на дружину відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

І відповідач, і представник відповідача ОСОБА_5 зазначають, що при укладенні договору позики не була отримана згода дружини, а тому цей договір не може вважатися чинним.

Проте відповідач та його представник не зауважують, що згідно ч. 2, ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя та договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя.

Окрім того, відповідачка ОСОБА_6 не оспорювала договір, що був укладений її чоловіком - ОСОБА_5

Також не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_5 про те, що ним було допущено прострочення платежу лише один раз, а тому немає підстав для задоволення позову. Адже з часу звернення позивачки до суду і до часу розгляду справи судом пройшов певний термін часу, а відповідачем ОСОБА_5 з 12.01.2018 р. так і не було здійснено жодного чергового платежу.

За наведеного позов підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивачка понесла витрати зі сплати судового збору в розмірі 1806,75 грн.А тому ці кошти повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП суду невідомий, проживає: АДРЕСА_1), солідарно, на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) заборгованість за договором позики від 10 листопада 2017 року у розмірі основного боргу - 180675,00 грн., інфляційні втрати - 505.50 грн., 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 127,41 грн., а всього 181 307,91 грн. (сто вісімдесят одна тисяча триста сім грн. 91 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 906 грн. 54 коп. (сплата судового збору).

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП суду невідомий, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2) судові витрати у розмірі 906 грн. 54 коп. (сплата судового збору).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: АДРЕСА_2)

Відповідач: ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1)

Відповідачка: ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП суду невідомий, проживає: АДРЕСА_1)

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 25.12.2018 року