Справа № 203/4395/18
УХВАЛА

21 грудня 2018 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено в ч.1 ст.315 ЦПК України.

Частиною 4 ст.315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений пі час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч.2 ст.2 ЦПК України встановлено, що суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 3 ст.2 ЦПК України визначено основні засади (принципи) цивільного судочинства, до яких згідно п.11 віднесено і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне обєднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З поданої ОСОБА_1 17.12.2018 року заяви вбачається, що останній просить встановити факт постійного проживання та реєстрації за адресою: Донецька область, м.Горлівка, вул.Матросова,107/77, посилаючись на те, що встановлення цього факту має для нього юридичні наслідки та тягне за собою надання певного статусу.

При цьому, заявником не зазначено конкретно яке саме значення для нього має встановлення цього юридичного факту та для чого, а також підстави залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерства соціальної політики України.

Поряд з цим, раніше ОСОБА_1 вже звертався до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з аналогічною заявою, в якій просив встановити той самий факт постійного проживання та реєстрації за адресою: Донецька область, м.Горлівка, вул.Матросова,107/77, посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи.

Заінтересованою особою у вказаній заяві останній залучав Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2018 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, було відмовлено на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України (справа №203/4232/18, провадження №2о/0203/102/2018).

Мотивами для прийняття такого рішення судом стало те, що з заяви та долучених до неї документів фактично вбачалась наявність спору між ОСОБА_1 та заінтересованою особою з приводу юридичного факту, який він просив встановити останній та надання йому статусу внутрішньо переміщеної особи.

При цьому, суд враховував долучене до заяви рішенням Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради від 26.11.2018 року №1, згідно якого заявнику було відмовлено у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи, в звязку тим, що надані ОСОБА_1 документи не підтверджують факту проживання на відповідній території, з якої здійснюється внутрішнє переміщення.

Також заявнику було розяснено право звернутись до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження.

Вказана ухвала від 07.12.2018 року заявником не оскаржувалась. Проте, не дивлячись на останню, 17.12.2018 року ОСОБА_1 повторно подано заяву в порядку окремого провадження.

Зазначені вище дії заявника щодо повторного звернення до суду в порядку окремого провадження з тим самим предметом заявлених вимог, однак із штучним залученням іншої заінтересованої особи, без зазначення підстав для її залучення; мети для якої йому необхідно встановлення юридичного факту, а також з приховуванням наявності фактичного спору в цій частині із Управлінням праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради, суд розцінює як зловживання заявником своїми процесуальними правами та діями, що суперечать завданням цивільного судочинства, зокрема, встановленого ЦПК України порядку розгляду поставлених в заяві питань.

В звязку з вищенаведеним та враховуючи положення ч.3 ст.44 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.2,4,5,44,258-260,315 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання), якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.Ю.Казак