Справа № 456/4067/18
Провадження № 2/456/1612/2018
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів та просить визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона являється власником квартири АДРЕСА_2, відповідно до договору дарування квартири від 23.08.2001 року. На даний час у квартирі зареєстровані вона і відповідачі, які не проживають у вказаній квартирі понад десять років, а саме з 2007 року без поважних причин. Відповідачі тривалий час не проживають в даній квартирі, не несуть витрат на її утримання, не сплачують комунальних платежів, не приймають участь у спільному побуті, особистих речей в квартирі не має. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном. Оскільки відповідачі добровільно не виписуються з квартири, вона не може оформити субсидії та інші пільги, а тому, вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, позовні вимоги підтримав повністю пославшись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задоволити. Додатково пояснив, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються дочками позивачки, а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 внуки позивачки. На даний час вони прописані у спірній квартирі, однак понад 10 років не проживають у ній, так як перебувають за кордоном.

Відповідачі будучи належним чином повідомленими судом про час та місце слухання справи в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку відповідачів в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна

особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено, що квартира № 1 в будинку № 34, що по вул. Грушевського, в м. Стрию, Львівської області належить ОСОБА_8 згідно договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_9 23.08.2001 року та зареєстрованого у реєстрі за № 2088. (а.с. 6)

Згідно наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії 1-СГ № 167804 від 09.10.2003 року, між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб, в результаті прізвище останньої після одруження змінилось на «Барабаш». (а.с.13)

Також, як вбачається з копії будинкової книги на квартиру №1 будинку № 34, що по вул. Грушевського, в м. Стрию Львівської області в такій окрім позивача ОСОБА_1 зареєстровані і відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 8-10).

Згідно наявних у матеріалах справи заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_12, адресованих начальнику КП «Надія», останні засвідчили той факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_5 у кв. №1 за даною адресою не проживають, а проживають за кордоном, а саме в Іспанії. (а.с.11-12)

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що являється сусідом позивача. Стверджує, що спірна квартира належить ОСОБА_1 на праві власності більше 20 років. В даній квартирі вона проживає одна. Її дочки та внуки понад 10 років не живуть з нею і він їх давно не бачив так як останні проживають закордоном.

Свідок ОСОБА_11 надала суду аналогічні покази.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, а їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

Будь-яких даних, про те, що відповідачі не проживає в даній квартирі з поважних причин судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі протягом тривалого часу не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальних послуг, а позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним помешканням.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що втратили право на користування житлом в квартирі № 1, будинку № 34, що по вул. Грушевського, в м. Стрий Львівської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_13