Справа № 200/7509/17
Провадження № 2/200/2811/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«26» грудня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Лавренко Н.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -
В травні 2017 року позивач ПАТ «Юніон ОСОБА_1» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
Ухвалою суду від 19 травня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 10 жовтня 2017 року.
Відповідач у вказане та наступне судове засідання 15 травня 2018 року - не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином.
Ухвалою суду від 15 травня 2018, визначено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 15 червня 2018 року. Встановлено відповідачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач, належним чином повідомлений про час розгляду справи, відзиву на позовну заяву, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено наступне.
Відповідно до п.4.1. договору, простроченням повернення кредиту або його частини (при встановленні банком графіку повернення кредиту) та/або сплати процентів є порушення боржником строків/термінів, що передбачені цим договором або встановлені банком відповідно до цього кредитного договору, або передбачені угодами до цього кредитного договору для повернення кредиту та/або сплати відсотків. За несвоєчасне повернення кредиту та/або несвоєчасну сплату відсотків боржник сплачує на вимогу банку штраф у розмірі 5% відсотків від суми заборгованості за кредитом за кожний такий випадок. Сплата штрафу не звільняє боржника від сплати відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами згідно з умовами цього кредитного договору.
Відповідно до п.4.1.1 договору, у випадку прострочення строку сплати відсотків та/або погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної ставки рефінансування НБУ від суми заборгованості за цим договором за кожен день прострочення платежу.
15 вересня 2010 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 18.11.2009 року, згідно з якою п.1.1. договору викладено у наступній редакції:
17 листопада 2010 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 18.11.2009 року, згідно з якою п.1.2. договору викладено у наступній редакції:
«Строк користування кредитом з 18 листопада 2009 року по 17 листопада 2011 року».
16 листопада 2011 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору від 18.11.2009 року, згідно з якою п.1.2. договору викладено у наступній редакції:
«Строк користування кредитом з 18 листопада 2009 року по 14 листопада 2012 року».
14 листопада 2012 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору від 18.11.2009 року, згідно з якою п.1.2. договору викладено у наступній редакції:
«Строк користування кредитом з 18 листопада 2009 року по 13 листопада 2013 року».
13 листопада 2013 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору від 18.11.2009 року, згідно з якою п.1.2. договору викладено у наступній редакції:
«Строк користування кредитом з 18 листопада 2009 року по 12 листопада 2014 року».
З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 (боржник) за кредитним договором, 30.09.2010 року між ПАТ «Єкатеринославський комерційний банк» (застовадержатель) та ОСОБА_2 (заставодавець) укладено договір застави рухомого майна № 443/11-09-З, а саме, застави транспортного засобу Daewoo Lanos TF69Y, 2006 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі кузову SUPTF69YD7W309670, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС № 014938 від 06.03.2007 року.
Відповідно до п.4.1 договору застави, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави при настанні хоча б однієї з наступних обставин, зокрема, порушення боржником та/або заставодавцем кредитного договору (несвоєчасне повернення кредиту повністю або частково, або несвоєчасна сплати процентів за кредитом, комісій тощо).
Розмір боргу підтверджується наданими позивачем розрахунками.
01 березня 2017 року ПАТ «Юніон ОСОБА_1 банк» направив відповідачу письмову вимоги про повернення заборгованості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.
Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.
Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.
Пунктом 2 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.
Згідно Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, відповідно до якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Застава має похідний характер від основного зобов'язання та слугує засобом забезпечення його виконання.
Матеріалами справи підтверджено, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором не погашена, та ні відповідач, ні третя особа не надали доказів протилежного, отже, ПАТ «Юніон ОСОБА_1» зберігає за собою право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.
З огляду на викладене, позовні вимоги ПАТ «Юніон ОСОБА_1» підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Юніон ОСОБА_1» судовий збір у розмірі 2688 гривень 23 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: Е.В. Женеску