Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Артюшенко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 26 січня 2013 р. шлюб, в якому вони мають малолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач до початку судового засідання подав письмову заява, в якій він просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2013 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 114, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3.

Від подружніх відносин сторони мають малолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2018 р. через різний склад характерів та різних поглядів несімейні стосунки. відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи дитина мешкає з позивачкою, проти чого не заперечує відповідач.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, сторони проживають окремо один від одного та категорично заперечують проти примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 26.01.2013 року № 114, складеному Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись п. 9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 206 ч.4, 258, 263, 264-265, 353 ЦПК України(2017 р.),

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2, ІПН - НОМЕР_2), зареєстрований 26 січня 2013 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї, № 114, що мають малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 26.01.2013 р. № 114, складеному Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова