Справа №: 343/2081/18
Провадження №: 2/0343/829/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти за борговими розписками від 05.04.2015 року в сумі 769,82 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 24 719,00 грн., та в сумі 77 785,00 грн., а також судові витрати, повязані з розглядом справи. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем було укладено 2 договори позики, відповідно до умов договору від 19.11.2011 року він позичив останньому грошові кошти в сумі 500 євро на строк 3 роки, з 19.11.2011 року по 19.11.2014 року. За договором ОСОБА_3 позичив в нього 30 000,00 грн. зі сплатою 10 000,00 грн. відсотків, разом 40 000,00 грн., на термін 1 рік, з 20.04.2011 року по 20.04.2012 року. За спільною згодою договори позики 05.04.2015 року було продовжено до 31.12.2015 року. Таким чином, відповідач зобов»язався повернути йому позичені кошти - 500 євро та 40 000,00 грн. в строк до 31.12.2015 року, однак своє зобов»язання не виконав, кошти не повернув, тому за прострочення виконання грошового зобовязання з нього слід стягнути кошти в розмірі 769,82 Євро, з яких: 500 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 16 055,00 грн., - основна сума боргу; 227,08 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 7291,00 грн., - проценти за користування позикою за період з 01.01.2016 року по 06.06.2018 року та 42,74 Євро, що в гривневому еквіваленті становить 1372,38 грн., - 3% річних від простроченої суми. Також, враховуючи, що відповідачем не повернуто кошти згідно розписки від 05.04.2015 року про позику коштів в розмірі 40 000,00 грн. в строк до 31.12.2015 року, слід стягнути з нього за цим договором кошти в сумі 77 785,00 грн., з яких: 40 000,00 грн. - основна сума боргу, 18166,00 грн. - проценти за користування позикою за період з 01.01.2016 року по 06.06.2018 року, 3419,18 грн. - 3% річних від простроченої суми та 16 200,00 грн. - інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01.01.2016 року по 06.11.2018 року. Щодо відшкодування судових витрат, то він вважає, що з відповідача слід стягнути 7128,92 грн., що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 1035,29 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., транспортних витрат в розмірі 1504,87 грн., а також втрати заробітної плати за час відсутності його на роботі в сумі 2588,76 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задоволити та стягнути з відповідача на його користь кошти за борговими розписками, термін дії яких 05.04.2015 року продовжено до 31.12.2015 року, в сумі 769,82 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 24 719,00 грн., та в сумі 77 785,00 грн., а також судові витрати, повязані з розглядом справи, проти заочного розгляду даної справи не заперечив.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Заяви та клопотання учасників справи.

Сторони заяв та клопотань не подавали.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду 15.11.2018 року відкрито провадження в даній справі.

30 листопада 2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення йому рекомендованого поштового відправлення та оголошенням про виклик його до суду, поміщеним на офіційному сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 18.12.2018 року.

За таких обставин суд 29.12.2018 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі було укладено в письмовій формі 2 договори позики, згідно яких ОСОБА_2 19 листопада 2011 року позичив ОСОБА_3 500 Євро на термін 3 роки, з 19.11.2011 року по 19.11.2014 року, та 40 000,00 грн. на строк 1 рік, з 20.04.2011 року по 20.04.2012 року, які останній за спільною згодою від 05.04.2015 року зобов'язався повернути до 31.12.2015 року, що підтверджується вказаними письмовими розписками (а.с. 6-7).

Як встановлено судом, позивач виконав умови договорів позики та передав відповідачу вказані суми, а останній своє зобов'язання не виконав і позичені гроші в сумі 500 Євро та 40 000,00 грн. У встановлений договором строк до 31.12.2015 року не повернув.

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засiданнi докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 даного Кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 12.04.2017 року в справі № 487цс17, договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобовязання за борговими розписками про позику коштів в розмірі 500 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 16 055,00 грн., а також 40 000, 00 грн., які зобовязувався повернути до 31.12.2015 року.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 даного кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Правова позиція у справі за № 6-1412цс16, висловлена в постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року зводиться до того, що у випадку не встановлення договором позики розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно розрахунків процентів за позикою, наданих позивачем (а.с. 8,11), розмір нарахованих процентів за користування коштами становить: згідно розписки про позику коштів в сумі 500 Євро за період з 01.01.2016 року по 06.11.2018 року 227,08 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 7291,53 грн., а згідно розписки про позику коштів в сумі 40 000,00 грн. за період з 01.01.2016 року по 06.11.2018 року 18 166,79 грн.

Крім того, наслідки відповідальності за порушення договору позичальником передбачені ч.1 ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за прострочення виконання грошового зобовязання з відповідача слід стягнути 3% річних від простроченої суми (500 Євро) за період з 01.01.2016 року по 06.11.2018 року - 42,74 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 1372,38 грн., та 3% річних від простроченої суми (40 000,00 грн.) за період з 01.01.2016 року по 06.11.2018 року, що становить 3419,18 грн., а також 16 200,00 грн. інфляційних збитків.

За таких обставин, враховуючи, що позивач надав відповідачу за договорами позики грошові кошти в сумі 500 Євро та 40 000,00 грн., які той зобовязувався повернути до 31.12.2015 року, однак свого зобов»язання не виконав, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задоволити та стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_3 кошти за борговими розписками, термін дії яких 05.04.2015 року продовжено до 31.12.2015 року, в сумі 769,82 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 24 719,00 грн., та в сумі 77 785,00 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 259,526,533,536,625,1046,1049,1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти за борговими розписками, термін дії яких 05.04.2015 року продовжено до 31.12.2015 року, в сумі 769,82 Євро, що в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на 06.11.2018 року становить 24 719,00 грн. (двадцять чотири тисячі сімсот девятнадцять гривень), та в сумі 77 785,00 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят пять гривень), а також 1035,29 грн. (одну тисячу тридцять пять гривень і 29 копійок) сплаченого судового збору, 1504,87 грн. (одну тисячу пятсот чотири гривні і 87 копійок) відшкодування транспортних витрат, 2588,76 грн. (дві тисячі пятсот вісімдесят вісім гривень і 76 копійок) відшкодування втрати заробітної плати та 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) відшкодування витрат на надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 згідно його квитанції до прибуткового касового ордеру № 35 від 27.11.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: 77503, Івано-Франківська область м.Долина вул. Грушевського, 18-А/34, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії СС номер: 547449, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 02.06.1998 року.

Відповідач: ОСОБА_3, що зареєєстрований за адресою: 77503, Івано-Франківська область с.Розточки вул. Шевченка, 143 Долинського району Івано-Франківської області, паспорт серії СС номер: 800706, виданий Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області 18.08.1999 року.

Суддя: