Справа №295/3196/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, де зазначив, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2015 року у справі № 295/3196/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 з відповідача стягнуто 1 060 765.68 грн. заборгованості за договором кредиту.

Вищевказане рішення є виконаним добровільно, що підтверджується листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», відтак виданий виконавчий лист не підлягає до виконання.

В судовому засіданні заявник, його представник заяву підтримали з вищевикладених підстав. Зауважили, що відсутність заборгованості визнана банком, з даного приводу видані листи-повідомлення від 28.09.2018 року та від 01.10.2018 року. Також за зверненням банку як іпотекодержателя припинено іпотеку, відомості про що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки.

Представник позивача у справі в судове засіданні не з»явився, надав заяву про можливість проведення засідання у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2015 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з відповідача на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за договором кредиту від 16.06.2007 року, яка станом на 21.01.2015 року становить 67 201,91 доларів США (еквівалент 1 060 765,68 грн.), на користь позивача відшкодовано судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Листами-повідомленнями Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 28.09.2018 року, 01.10.2018 року вказано про припинення договору іпотеки, реєстровий № 1716 від 16.06.2007 року та додаткової угоди до нього, реєстровий № 714 від 27.03.2008 року у зв»язку з врегулюванням заборгованості між банком та клієнтом ОСОБА_1

З досліджених в судовому засіданні витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень вбачається реєстрація припинення іпотеки, що виникла на підставі договору іпотеки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження зауваження заявника про добровільне виконання зобов»язання. Досліджені в судовому засіданні докази не свідчать про припинення зобов»язань виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України), припинення зобов'язання за домовленістю сторінабо прощенням боргу (ст.ст. 604, 605 ЦК України).

Є помилковим твердження представника заявника про те, що припинення іпотеки свідчить про припинення основного зобов»язання.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За положеннями ч.1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно визначень, наведених в Законі України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Суд звертає увагу, що зобов»язання за договором кредиту є первісними та основними, саме за наслідком їх виникнення може відбуватись забезпечення у відповідний спосіб, зокрема переданням майна в іпотеку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

З аналізу вказаної норми слід дійти висновку, що припинення іпотеки залежить від припинення основного зобов»язання за договором кредиту, при цьому, самостійне припинення іпотеки як виду забезпечення, зокрема у зв»язку із домовленістю сторін, не тягне припинення кредитних зобов»язань.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити

На ухвалу суду до Житомирського Апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира може бути подано апеляційну скаргу протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 26.12.2018 року

Суддя: Д.М.Лєдньов