Справа № 282/1126/18
Провадження № 2/282/447/18
29 грудня 2018 року смт.Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді: Вальчук В. В.
при секретарі судового засідання: Демчук В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка вказує на те, що 10 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2.
В період спільного проживання у них 24.11.2006 року народився син ОСОБА_3, який на даний час проживає з нею та перебуває на її повному утриманні.
Обставини в сімї склались таким чином, що вони з відповідачем припинили шлюбні відносини і батько дитини проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на її утримання хоча зобовязаний це робити та має таку можливість.
Саме тому позивачка змушена звернутися до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 24 листопада 2024 року. Позивачка також просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.
У судове засідання позивачка не зявилася, але подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на ВЕБ-сайті Любарського районного суду, однак від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, відзив на позов не подав, а тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку, що справу слід розглядати в порядку заочного провадження.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
10 червня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Чмур») ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №034767.
24 листопада 2006 року народився ОСОБА_3, батьками якого, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №566938, записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Довідка №362 від 14.06.2018 року, видана Мотовилівським старостинським округом Любарської селищної ради вказує на те, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.
Судом встановлено, що обставини в сімї склались таким чином, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки і батько дитини проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на її утримання.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни у ч.2 ст.182 СК України та зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тобто мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 до 18 років станом на день розгляду справи у твердій грошовій сумі становить 1013,50 грн. (2027 грн. х 0,5 = 1013,50 грн.).
Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також приймаючи до уваги те, що позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному нею розмірі, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704,80 грн. та на користь позивачки 400 грн. понесених судових витрат.
Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 211, 247, 263 - 265, 271 273, 280 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.180-184 СК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Семенівка вул.Центральна,9 Любарського району Житомирської області, ІПН: НОМЕР_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, тобто до 24 листопада 2024 року.
Стягнення розпочати з 02 серпня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Семенівка вул.Центральна,9 Любарського району Житомирської області понесені нею судові витрати в сумі 400,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Любарським районним судом, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судом рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_5