Справа № 177/390/14-ц
Провадження № 2/177/2/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

секретаря судового засідання Зборівської І.С.

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача -

ПАТ «Державний ощадний банк України» Самсонової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою в якій уточнюючі позовні вимоги просив суд стягнути з відповідачів на його користь 60000,00 гривень, та понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання посадових обов'язків інкасатора, в результаті озброєного нападу, загинув його батько ОСОБА_5, який працював водієм-інкасатором на дільниці інкасації підпорядкованій Дніпропетровському обласному управлінню АТ «Ощадбанк».

Внаслідок трагічної події, правлінням АТ «Ощадбанк», оголошено виплату родичам загиблих інкасаторів матеріальної допомоги в розмірі 120000,00 гривень, які отримала відповідач ОСОБА_2, як така, що проживала з батьком однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Позивач вважає, що також має право на виплату 60000,00 гривень, що складає половину від 120000,00 гривень, як син загиблого, на підставі постанови правління банку ПАТ «Державний ощадний банк України» № 444 від 18.07.2013.

При зверненні позивача до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», йому було відмовлено у виплаті грошових коштів, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду.

Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок нещасного випадку на виробництві, загинув батько позивача - ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.57 Том№2) та копія акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.245-251 Том№1).

Родинний зв'язок між позивачем, та загиблим ОСОБА_5, підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10 Том№1).

Відповідно до постанови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 18.07.2013 № 444 (а.с.48-50, 51,52 Том№1), у зв'язку з озброєним нападом на інкасаторів-водіїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_1, правління ПАТ «Державний ощадний банк України», постановило надати матеріальну допомогу сім'ям загиблих в сумі 120000,00 гривень на кожну сім'ю.

Наказом філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», від 22.07.2013 № 743, визначено, виплатити матеріальну допомогу у зв'язку з озброєним нападом на інкасатора-водія ОСОБА_5 - ОСОБА_2, в розмірі 120000,00 гривень, як такій, що проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу (а.с.53 Том№1).

Відповідно до відповіді ПАТ «Державний ощадний банк України» від 18.10.2013 № 12/1-1696/1070, яка надана на адвокатський запит, представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_7 (а.с.27 Том №1), повідомлено, що ОСОБА_2, були виплачені кошти в сумі 120000,00 гривень, на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2013.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.12.2013, рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.08.2013 скасовано (а.с.6-7 Том№1).

Після чого рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2015 (а.с.123-125Том№1) та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 (а.с.126-130 Том№1), встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_5, однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 13.11.2013 (а.с.8-9 Том №1), позивачу ОСОБА_4, повідомлено,що порядок виплати коштів в розмірі 120000,00 гривень не поширюється на інститут спадкового права, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України вони не входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

3) інвалідам - на строк їх інвалідності;

4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

З копії паспорта позивача ОСОБА_4 (а.с.11Том№1), видно, що на момент смерті його батька, позивачу було повних 35 років, що суперечить вимогам п.1 ч. 1 ст. 1200 ЦПК України. До того ж позивачем не надано жодних відомостей про те, що він проживав разом із батьком, був пов'язаний з ним спільним побутом, мав зобов'язання, щодо утримання, що вказує на відсутність правових підстав вважати, що загиблий ОСОБА_5, був годувальником позивача, а тому в розумінні Сімейного кодексу України, він не може вважаться членом сім'ї загиблого.

До того ж, особова справа загиблого ОСОБА_5 (Том№2), не мала відомостей, про наявність у ОСОБА_5 дітей. Так як позивач звернувся до банку лише у жовтні 2013 року (а.с.8-9, 27 Том№1)

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, проведена виплата матеріальної допомоги непередбачена жодним законодавчим актом, вона проведена на підставі локального нормативного акта, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.20018.

Суддя: