Справа № 484/4482/18
Провадження № 2/484/1798/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача ПСП "Корпорація України" - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Корпорація України", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про повернення безпідставно набутої земельної ділянки в натурі

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Корпорація України" про повернення безпідставно набутої земельної ділянки в натурі, площею 8,0055 га, кадастровий номер: :04:000:0033, що розташована в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Мотивуючи позовні вимоги, представник позивача вказала, що їй на праві приватної власності належить вищевказана земельна ділянка, яку вона отримала в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 13 червня 2005 року між ОСОБА_4А та ПСП «Корпорація України» було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки розміром 8,0055 га, що розташована в межах Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області строком на 5 років, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 23 травня 2007 року зроблено запис №06, який, на думку представника позивача, не відповідає року реєстрації.26 вересня 2016 року їй стало відомо, що за даним договором оренди земельної ділянки між її матірю та ПСП «Корпорація України» укладено додаткову угоду, якою продовжено термін дії основного договору оренди до 01 грудня 2020 року, про що 20 листопада 2012 року зроблено запис у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді за № 02888.

Посилаючись на те, що додаткова угода до договору оренди землі, укладена 24 червня 2011 року між ОСОБА_4 та відповідачем є недійсною, оскільки їй достовірно відомо, що її мати не укладала жодних додаткових угод з ПСП «Корпорація України», не підписувала їх, а також на те, що дії державного реєстратора щодо реєстрації даної додаткової угоди є протиправними та незаконними, тому що її реєстрація відбулась із порушенням чинного законодавства, відповідачем не було виготовлено технічної документації із землеустрою, щодо складання документів та не було виготовлено обміного файлу та відсутні відомості про внесення даної угоди до Книги реєстрації договорів оренди землі, просила повернути безпідставно набуту земельну ділянку в натурі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_3, в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечував вказуючи, що за договором оренди землі від 13.06.2005 року ОСОБА_4 передала в оренду ПСП «Корпорація України» зазначену земельну ділянку строком на 5 років. Даний договір зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 23 травня 2007 року зроблено запис №06. Додатковою угодою до цього договору від 01.12.2008 року збільшено розмір орендної плати, а згідно додаткової угоди від 24.06.2011 року строк дії договору продовжено на 10 років, терміном з 01.01.2011 року по 01.12.2020 року. Вказані додаткові угоди зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 02.04.2009 року за № 11, та 20.11.2012 року за реєстраційним № 02888.

Після отримання даної земельної ділянки у спадщину ОСОБА_1 прийняла на себе права та обовязки по договору оренди землі. Але в подальшому вирішила звернутись до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди від 24.06.2011 року до договору оренди землі. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.07.2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 16.01.2018 року, в задоволенні позову відмовлено, тобто суди першої та апеляційної інстанції дійшли до висновку про те, що оспорювана додаткова угода до договору оренди землі була зареєстрована відповідно до вимог законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин. В касаційному порядку дані рішення ОСОБА_1 не оскаржувались, а тому, на даний час між ОСОБА_1 та ПСП «Корпорація України» діють договірні відносини щодо оренди належної позивачу земельної ділянки, строком до 01.12.2020 року.

Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, щоза договором оренди землі від 13.06.2005р. ОСОБА_4 передала в оренду ПСП «Корпорації України» земельну ділянку площею 8,0га ріллі строком на пять років. Даний договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 23.05.2007р. за реєстраційним №06(а.с.8-10).

Згідно Додаткової угоди від 24.06.2011р. до договору оренди землі від 23.05.2007р., укладеної між ОСОБА_4 та ПСП «Корпорація України» строк дії договору продовжено на 10 років, терміном з 01.01.2011р. до 01.12.2020р. Дана додаткова угода зареєстрована у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 20.11.2012р. за реєстраційним №02888 (а.с.11).

20 грудня 2012 року ОСОБА_4 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 27.08.2013р. зареєстрованого в реєстрі за №1-731 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2013р., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 8,0055 га, кадастровий номер: :04:000:0033, що розташована в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_4А.(а.с.13-15)

23.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до Управління Держгеокадастру Первомайського району Миколаївської області, Приватного сільськогосподарського підприємства "Корпорація України", про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі від 24.06.2011р.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року в задоволенні вищевказаного позову було відмовлено.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 16.01.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1, по зазначеній справі, залишена без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2017 рокузалишене без змін.

Вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції було встановлено, що Додаткова угода від 24.06.2011р. до договору оренди землі від 23.05.2007р., укладена між ОСОБА_4 та ПСП «Корпорація України» та зареєстрована у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лукашівській сільській раді 20.11.2012р. за реєстраційним №02888 є дійсною, відповідає волі орендодавця та була зареєстрована відповідно до вимог законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Тобто, на даний час між ОСОБА_1 та ПСП «Корпорація України» діють договірні відносини щодо оренди належної позивачу земельної ділянки, строком до 01.12.2020 року.

Постанова апеляційного суду Миколаївської області від 16.01.2018 року та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року набрали законної сили та в касаційному порядку ОСОБА_1 не оскаржувались.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Будь яких інших належних доказів, які б свідчили про те, що земельна ділянка, площею 8,0055 га, кадастровий номер: :04:000:0033, що розташована в межах території Лукашівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та належить ОСОБА_1 безпідставно перебуває у користуванні ПСП «Корпорація України» позивачем не надано та матеріали справи не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Корпорація України", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області про повернення безпідставно набутої земельної ділянки в натурі відмовити.

Повне судове рішення буде складено 28.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко