ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2018 Справа №607/1983/18
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Дзюбича В.Л.,
за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАП.» про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з»явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між ТОВ «АСАП.» і учасником ОСОБА_1Б 25.01.2018 року було укладено договір №6362 з додатками до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування на умовах діяльності Програми «Голді-Кредит» з метою отримання безвідсоткової позики у групі.
Пунктом 1.1. договору передбачено, що товариство зобов»язується організовувати та проводити розподіл Фонду Учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь Учасника за рахунок Фонду Учасників; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені Сторонами.
У відповідності до п.1.3 договору суми платежів, що надходять від Учасника використовуються для формування Фонду Учасників та його розподілу, а також здійснення надання безвідсоткової позики на користь Учасників Програми «Голді-Кредит».
У Додатку №1 до договору №6362 від 25.01.2018 року визначено, що сума позики становить 1000000 грн., що складає 120 місячних платежів., розмір платежу до Фонду Учасників встановлено у розмірі 9334 грн.
Умовами договору не передбачено обов»язку щодо сплати Учасником додаткових грошових коштів в якості застави та сплати комісії.
Відповідно до ст.ст.3,4 Додатку № 2 до договору №6362, який іменується «Умови Програми «Голді-Кредит» виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що Учасник зобов»язується щомісяця сплачувати визначені договором платежі до Фонду Учасників, а ТОВ «АСАП» організовує Захід з розподілу Фонду Учасників, який формується за рахунок платежів, сплачених самими учасниками. Учасник одержує право на отримання безвідсоткової позики на підставі рішення ТОВ «АСАП», яке останнє приймає на власний розсуд. Право на отримання безвідсоткової позики мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість сплачених платежів до Фонду Учасників. Договір не містить строків та (або) термінів отримання учасником безвідсоткової позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АСАП» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником безвідсоткової позики навіть у разі повної оплати всіх внесків.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін.
У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В свою чергу ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відповідно до яких: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У відповідності до ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Такими підставами є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.
За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.
Діяльність суб»єкта господарювання, що полягає у залученні та акумулюванні грошових коштів споживачів повинна відповідати законодавству України у сфері надання фінансових послуг.
Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» передбачено, що господарська діяльність підприємств у сфері надання фінансових послуг(крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) підлягає обов»язковому ліцензуванню.
Оскільки діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, передбачає обов'язкову наявність ліцензії, правочин вчинений юридичною особою за відсутності відповідної ліцензії відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України, може бути визнаний судом недійсним.
У відповідності до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АСАП. » здійснює діяльність у відповідності до п.63.99 КВЕД- надання інших інформаційних послуг. Відомості про надання відповідачу права на здійснення діяльності у сфері надання фінансових послуг та отримання відповідної ліцензії у реєстрі відсутні.
За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.
Враховуючи те, що позивач сплачував ТОВ «АСАП.» кошти за можливість одержання права на отримання безвідсоткової позики, а ТОВ «АСАП.» без залучення власних коштів формувало Фонд Учасників, за рахунок коштів яких здійснювалося надання безвідсоткової позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників, залучених до умов діяльності програми «Голді-Кредит», за відсутності відповідної ліцензії на право здійснення фінансової діяльності у сфері фінансових послуг, а тому спірний договір є таким, що вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.
Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 23.05.2012 року у справі №6-35цс12.
Таким чином, спірний правочин є таким, що здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності і його недійсність прямо встановлена законом (ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів"), тобто він є нікчемним. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ч.ч.1, 5 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року №9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.
Оскільки укладений між сторонами 25.01.2018 року договір №6362 є нікчемним, то сума грошових коштів, отриманих відповідачем на виконання зазначеного договору у розмірі 120000 гривень є такою, що отримана без достатніх правових підстав та підлягає стягненню на користь позивача. А відтак, з відповідача ТОВ «АСАП.» в користь позивача слід стягнути грошові кошти в сумі 120000 гривень.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності приходить до переконання що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з ТОВ «АСАП.» на користь позивача 120000 гривень внесених в якості платежу за договором №6362 від 25.01.2018 року.
В силу ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 1200 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.203,215, 216, 227 ЦК України, ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог-відмовити.
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через тернопільський міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддяОСОБА_2