єдиний унікальний номер справи 531/652/17
номер провадження 2/531/201/18
03 серпня 2018 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду із вказаним вище позовом, у якому просять суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є співвласниками будинку АДРЕСА_1 у якому з 29.09.2013 була зареєстрована відповідачка, як невістка позивачів; з 2014 року шлюбні відносини між сином позивачів та відповідачкою фактично припинені і остання не проживає у належному їм будинку з цього часу; відповідачка не користується будинком, не оплачує комунальні послуги, в будинку відсутні належні відповідачці речі; реєстрація відповідачки в будинку порушує права позивачів, як власників; фактично відповідачка проживає за іншою адресою. За зазначених обставин позивачі просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком, чим захистити право кожного з них розпоряджатися власністю.
Позивачі в судове засідання не з'явилися, проте кожен із позивачів надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі і зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить такі задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Позивачі є власниками будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2007 (а.с.4), про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5).
Згідно з довідкою сільської ради від 01.11.2016 (а.с. 3) відповідач зареєстрована у належному позивачам будинку, розташованому в АДРЕСА_1
Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована в будинку, як член сім'ї власників (на момент реєстрації - невістка); на даний час шлюбні відносини між сином позивачів та відповідачкою припинені (а.с. 11).
Договір найму між позивачами та відповідачкою не укладався.
Згідно з частинами 1-2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону і житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником, при цьому член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім'ї.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів сім'ї власника квартири права користування займаним приміщенням і у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, яка передбачає плату за комунальні послуги та за користування житлом, що має вноситись у визначений сторонами строк.
Безоплатне користування майном колишнім членом сім'ї власника такого майна - не передбачене.
З наданих суду матеріалів встановлено, що сторонами не визначено окремого порядку користування будинком, розташованим в АДРЕСА_1 договір найму чи інші між ними не укладався.
В матеріалах справи міститься акт депутата Федорівської сільської ради від 03.11.2016, у якому зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована, проте фактично не проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13).
На підставі досліджених вище доказів суд приходить до висновку, що відповідачка, як колишній член сім'ї власників будинку по АДРЕСА_1 втратила своє право безоплатного користування будинком. Договорів, якими визначено інші умови користування будинком, сторони не укладали. Відповідачка не проживає у належному позивачам будинку більше одного року і суд не має доказів того, що відповідачка не проживає у будинку з поважних причин.
Таким чином, суд вважає можливим визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком, розташованим по АДРЕСА_1
Суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивачів, у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 320 грн. на кожного.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не встановлено, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не встановлено, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП не встановлено, який зареєстрований по АДРЕСА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не встановлено, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП не встановлено, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 320 грн. (триста двадцять гривень).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко