Провадження № 6/200/202/18
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:головуючого судді - Єлісєєва Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до викання боргових зобовязань, -

В С Т А Н О В И В:

Відділ примусового виконання рішень Департаменту примусового виконання рішень Міністерства юстиції України звернувся із поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №510333477.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у вказаному Відділу примусового виконання рішень знаходиться зведене виконавче провадження №47912939 щодо примусового виконання 13 виконавчих документів про стягнення з одного і того ж Боржника ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму більше 4 мільярдів гривень та більше 14 мільйонів доларів США, до якого входить, зокрема і виконавче провадження №510333477 за виконавчим листом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 №200/17906/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ ОСОБА_2» заборгованості за кредитним договором №10-0604/254К-07/30К від 25.06.2007 року в сумі 1 000 589 854,75 грн., що складається із заборгованості в розмірі 69 464 633,50 грн. та 59 049 491,99 дол. США, що становить 931 125 221,25 грн.

Боржник добровільно рішення суду не виконує, на виклики до державного виконавця не з'являється, будучи народним депутатом України та обізнаним про відкриті виконавчі провадження. Також боржник працевлаштований в Управлінні справами Верховної Ради України, кошти за виконавчими документами із одержаного заробітку не перераховує.

Згідно з даних декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014-2017 роки, Боржник має доходи та майно, за рахунок яких він міг би виконати рішення судів частково, при цьому, має значні витрати на предмети розкоші, за період з січня 2016 року по жовтень 2017 року та 30 разів перетинав державний кордон, що свідчить на переконання заявника подання про реальну можливість виконання судових рішень, однак свідоме не бажання та умисне ухилення Боржника від такого виконання.

Державний виконавець вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України може вплинути на свідомість останнього та спонукатиме його до погашення наявної в нього заборгованості за судовими рішеннями.

Розглянувши подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за необхідне задовольнити подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту примусового виконання рішень Міністерства юстиції України від 06.05.2016 було відкрито виконавче провадження №51033477 на підставі виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 №200/17906/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №10-0604/254К-07/30К від 25.06.2007 в розмірі 69 464 633,50 грн. та 59 049 491,99 дол. США, що становить 931 125 221,25 грн., а всього 1 000 589 854,75 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2».

06 травня 2016 року постановою державного виконавця в рамках виконавчого провадження №51033477 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Боржника.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №510333477 від 06.05.2016 було направлено (поштове відправлення №790) за адресою зареєстрованого місця проживання Боржника, а саме: м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 131, однак конверт з зазначеною постановою, повернувся до Відділу у звязку з закінченням терміну зберігання - 09.06.2016, що підтверджується відбитком календарного штемпелю на повідомленні про повернення у звязку з закінченням терміну зберігання.

На сьогоднішній день, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №47912939 щодо примусового виконання:

1)виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2014 №201/14498/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №050608-КНЛ-1 від 05.06.2008 в розмірі 10 858 822,24 дол. США на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро», виконавче провадження №43487548;

2)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2014 №200/16531/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №291209-К від 29.12.2009 в розмірі 2 320 399,49 дол. США на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро», виконавче провадження №46553620;

3)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2014 №200/13174/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №16-Н/10 від 29.07.2010 в розмірі 196 809 172,28 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «БТА ОСОБА_2», виконавче провадження №46876231;

4)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 №200/17914/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 10-0604/255К-07/31 від 25.06.2007 в розмірі 515 647,39 грн. та 38 731 797,95 дол. США, що становить 394 928 777,79 грн., а всього 395 444 425,18 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №49800659;

5)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 №200/17912/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 28 від 17.06.2010 в розмірі 498 316,13грн. та 23 565 765,95 дол. США, що становить 240 288 332,49 грн., а всього 240 786 648,62 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №49988247;

6)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2015 №200/17908/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №11 ВД від 17.06.2008 в розмірі 467 619 148,85 грн. та 27 968 412,86 євро, що становить 392 977 932,15 грн., а всього 860 597 081,00 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №50000346;

7)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 №200/17903/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №54 ВД від 10.10.2007 в розмірі 356 631,19 грн. та 15 114 755,02 дол. США, що становить 238 337 860,96 грн., а всього 238 694 492,15 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №51033433;

8)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2016 №200/17906/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №10-0604/254К-07/30К від 25.06.2007 в розмірі 69 464 633,50 грн. та 59 049 491,99 дол. США, що становить 931 125 221,25 грн., а всього 1 000 589 854,75 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №51033477;

9)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2016 №200/17905/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 15ВД від 12.04.2007 в розмірі 338 240,66 грн. та 14 443 630,62 дол. США , що становить 227 755 198,29 грн., а всього 228 093 438,95 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №51416536;

10)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2016 №200/17913/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №6ВД від 23.02.2007 в розмірі 352 042,08 грн. та 15 759 525,77 дол. США, що становить 248 504 964,65 грн., а всього 248 857 006,73 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №51416345;

11)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2016 №200/17910/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2ВД від 27.02.2008 в розмірі 1 010 173,94 грн. та 44 235 308,11 дол. США, що становить 697 526 933,08 грн., а всього 698 537 107,02 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №51445744;

12)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2016 №200/17911/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 29ВД від 25.06.2007 в розмірі 372 754,13 грн. та 15 965 042,92 дол. США, що становить 251 745 673,33 грн., а всього 252 118 427,46 грн. на користь Акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», виконавче провадження №53498213;

13)виконавчого листа Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2016 №200/2867/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №050608-КЛН-1 від 05.06.2008 в розмірі 3 854 875,04 дол. США на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро», виконавче провадження №53497882.

12 травня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу прийнято ряд постанов про включення зазначених вище виконавчих проваджень, стягувачами за якими є АТ «ВТБ ОСОБА_2», ПАТ «БТА ОСОБА_2» та ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» у зведене виконавче провадження №47912939.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 51033433 (поштове відправлення №892), 49988247 (поштове відправлення №302), 50000346 (поштове відправлення №515), 53498213 (поштове відправлення №063), були направлені Боржнику за зареєстрованим місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте усі конверти повернулись за закінченням терміну зберігання.

Отже, загалом щодо Боржника відкрито 13 виконавчих проваджень на користь наступних Стягувачів - акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2» (виконавчі провадження №№51445744, 51416345, 51416536, 51033477, 51033433, 50000346, 49988247, 49800659, 53498213), Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» (виконавчі провадження №№ 46553620, 43487548, 53497882) та Публічного акціонерного товариства «БТА ОСОБА_2» (виконавче провадження №46876231) на загальну суму більше 4 мільярдів гривень та більше 14 мільйонів доларів США. Зазначені виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з Боржника було відкрито у 2015, 2016, 2017 роки.

Також, з матеріалів подання судом встановлено, що на адресу Боржника було направлено виклик державного виконавця від 20.06.2017 №20-1.47912939 ЗВП/17 із зобовязанням зявитися до державного виконавця 04.07.2017 за адресою: м. Київ, вул. Артема, 73, каб. №523 (5 поверх) та надати пояснення щодо причин невиконання рішення суду, надання відомостей, щодо доходу, щодо майна, щодо цінностей. Направлення виклику підтверджується фіскальними чеками, описами вкладення та копіями листів з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання: описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, щодо відправлення №284, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, щодо відправлення №276, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, щодо відправлення №250 та копією конверта з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання згідно календарного штемпелю від 26.07.2017, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, щодо відправлення №92, яке було вручено 23.06.2017 згідно з роздруківкою інформації, щодо відстеження поштового відправлення з офіційного сайту Укрпошти. Однак Боржник за зазначеним викликом не зявився, жодних пояснень чи відомостей не надав.

При цьому, разом з викликом державного виконавця від 20.06.2017 №20-1.47912939 ЗВП/17 Боржнику було направлено копії постанов про відкриття виконавчих проваджень №№43487548, 46553620, 46876231, 49800659, 49988247, 50000346, 51033477, 51033433, 51416345, 51445744, 51416536, 53498213, 53497882 за адресами його місця роботи (м. Київ, вул. Грушевського, 5 (отримано 23.06.2017), громадської приймальні народного депутата України (м. Київ, вул. Липська, 3, каб. 220 та м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7, 1-16, група приміщень 18-19) та місця проживання (м. Дніпро, вул. Рибінська, 131).

Судом також встановлено, що 23 жовтня 2015 року Боржник, використовуючи свій спеціальний статус народного депутата України, звернувся від свого імені з Депутатським зверненням № 24-03/083 до Міністра юстиції України ОСОБА_3 (зареєстровано у Міністерстві юстиції за вих. №1242-0-2-15 від 26.10.2015) з повідомленням про те, що у вересні 2015 року йому стало відомо про відкриті виконавчі провадження щодо нього, коли відповідно до постанови від 26.08.2015 в рамках зведеного виконавчого провадження №47912939 було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також Боржник у своєму зверненні повідомляє, про те, що він ознайомився зі зведеним виконавчим провадженням 13 жовтня 2015 року та просить провести перевірку дій державного виконавця.

04 листопада 2015 року за вих. №1242-0-2-15/20 Боржнику було надано лист-відповідь на його депутатське звернення від 23.10.2015, в якому розяснено, що всі постанови про відкриття виконавчих проваджень, направлялись за адресою його реєстрації, яка вказана у виконавчих листах, а не за адресою його місця роботи, як народного депутата та, що згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», обовязок повідомлення про зміну місця проживання покладений на Боржника.

26 листопада 2015 року Боржник звернувся з повторним Депутатським зверненням №24-03/085 до Міністра юстиції ОСОБА_3 (яке зареєстровано у Міністерстві юстиції за вх. №1436-0-2-15 від 30.11.2015), в якому повторно просить провести перевірку дій державного виконавця, оскільки у відповіді на попереднє депутатське звернення, яка була направлена йому засобами факсимільного звязку (вих. №1242-0-2-15/20 від 04.11.2015) зазначеної інформації, щодо проведення перевірки дій державного виконавця не міститься.

На Депутатське звернення №24-03/085 Міністерством юстиції України було надано відповідь від 09.12.2015 вих. №1436-0-2-15/20, щодо того, що усі дії вчинялись державним виконавцем в рамках чинного законодавства та про те, що саме на Боржника покладено, Законом України «Про виконавче провадження», обовязок повідомлення про зміну місця його проживання та в якій було зазначено про направлення 03 грудня 2015 року за вих. №14-0-34-2636/20-1/9 на його адресу за місцем роботи, а саме: м. Київ, вул. Грушевського, 5, копій постанов, які були прийняті в рамках зведеного виконавчого провадження №47912939 та виконавчого провадження №43487548.

Вказане підтверджує факт обізнаності Боржника відносно відкритих проти нього виконавчих проваджень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що на офіційному веб-порталі Національного агентства з питань запобігання корупції 26.02.2018 опубліковано повідомлення щодо направлення до Національного антикорупційного бюро України обґрунтованих висновків за результатами повних перевірок декларацій народного депутата України ОСОБА_1. У вказаному повідомленні вказується на не зазначення декларантом фінансових зобовязань перед трьома банківськими установами на загальну суму 3 185 432 215,78 грн. станом на кінець 2015 року (станом на кінець 2016 року - 4 823 675 079,14 грн.), які виникли у народного депутата на підставі рішень Бабушкінського та Жовтневого районних судів м. Дніпропетровська, які набрали законної сили та якими ухвалено стягнути з народного депутата як поручителя у зобовязаннях заборгованість за кредитними договорами. Народний депутат, надаючи пояснення Національному агентству, як передбачено порядком проведення перевірки, не заперечував, що він усвідомлював про відкрите на підставі відповідних судових рішень виконавче провадження та наявність у нього як у поручителя фінансових зобовязань, однак не вважає, що такі зобовязання підлягають декларуванню. Тобто Боржник усвідомлював наявність фінансових зобовязань перед трьома банківськими установами, які підтверджені відповідними судовими рішеннями, на підставі яких відкриті відповідні виконавчі провадження.

Також, з матеріалів подання вбачається, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно Боржнику на праві приватної власності належить: домоволодіння (реєстраційний номер 12803655) загальною площею 658,1 кв. м., житловою площею 189,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 131, яке належить на праві власності на підставі свідоцтва б/н від 27.12.2002 виданого виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради та земельна ділянка площею 540 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 131, яка належить на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю виданого згідно рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1336 від 16.07.1998.

З метою виконання положень інструкції з організації примусового виконання рішень та звернення стягнення на належне Боржнику домоволодіння, старшим державним виконавцем Кошкером І.А. було направлено запит №20.14791239-3ВП/17 від 13.06.2017 до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради щодо надання згоди органу опіки та піклування на реалізацію домоволодіння, оскільки згідно інформації наданої на запит державного виконавця Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в домоволодінні зареєстровано малолітню дитину Боржника, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На запит було отримано відповідь від органу опіки та піклування Шевченківського району м. Дніпро №13/15-204 від 18.07.2017, яким було відмовлено у наданні дозволу на реалізацію зазначеного домоволодіння.

Отже, звернення стягнення на зазначене домоволодіння на сьогоднішній день не може бути здійснено з огляду на наявність зареєстрованої малолітньої дитини Боржника у такому обєкті нерухомості. Наявність у Боржника на праві власності іншого нерухомого майна державним виконавцем не встановлено і з матеріалів справи не вбачається.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно з даними Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2014 рік, загальна сума доходів Боржника становить 40 157 788 грн.

Згідно даних декларації ОСОБА_1 за 2015 рік, його доходи склали ще 35 155 509 грн. (з них 35 000 000 грн. подарунок, інше - заробітна плата та кошти, пов'язані з виконанням депутатських повноважень). Видатки та правочини склали суму в загальному розмірі 12 911 859 грн. (придбання одягу, рухомого майна; оренда; матеріальна допомога).

Згідно даних декларації ОСОБА_1 за 2016 рік, його доходи склали 43 246 811 грн. (з них 38 850 000 грн. позика, 4 091 750 грн. овердрафт, інше - заробітна плата та кошти, пов'язані з виконанням депутатських повноважень, гонорар); 1 500 000 доларів США отримано у позику від третіх осіб, 22 000 доларів США та 1 700 000 грн. готівкові кошти. Видатки та правочини склали суму в загальному розмірі 16 910 796 грн. (оренда нерухомого майна, послуги, придбання рухомого майна, матеріальна допомога).

Також, з наявних в матеріалах зведеного виконавчого провадження виписок з рахунків Боржника у ПАТ КБ Приватбанк за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 судом встановлено наступний рух коштів по рахункам у вказаній банківській установі:

1)рахунок №218275, валюта рахунку: гривня - баланс на початок періоду становив 11 500,22 грн., всього надходжень: 2 306 350,00 грн., всього видатків: 2 317 850,00 грн., залишок на кінець періоду: 0,00 грн.;

2)рахунок № 000548, валюта рахунку: долар США - баланс на початок періоду становив 246,92 доларів США, всього надходжень: 9 149,70 доларів США, всього видатків: 8 810,57 доларів США, залишок на кінець періоду: 586,05 доларів США;

3)рахунок №060122, валюта рахунку: гривня - баланс на початок періоду становив 1 119 891,66 грн., всього надходжень: 10 690 153,25 грн., всього видатків: 12 209 804,06 грн., залишок на кінець періоду: - 399 759,15 грн. (овердрафт).

В той же час, суд враховує, що виходячи з видатків Боржника за 2016 рік, ним було придбано одягу елітних брендів, таких як Dolce&aла;Gabbana, Valentino, Prada, Fendi, Louis Vuitton, Pierre Balmain, Oscar De la Renta, Miu Miu, Loro Piana, Bottega Veneta, Hermes, Perrin Paris, Kemo Sabe, Chanel тощо, на загальну суму 4 627 399,62 грн..

Згідно декларації за 2017 рік у Боржника перебувають у власності, зокрема, 4 твори мистецтва, отримано 204 969,00 грн. заробітної плати за основним місцем роботи, а саме Управлінням справами Верховної Ради України. Також Боржником задекларовано наявні грошові кошти на рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1 000,00 грн. та готівкові кошти у розмірі 150 000,00 грн.

У 2015 році Боржником було задекларовано подарунок від свого батька - ОСОБА_4 у розмірі 35 000 000,00 грн., а у 2016 році - позику від ОСОБА_5 у розмірі 1 500 000,00 доларів США, про що також наявний відповідний запис у декларації ОСОБА_5, яка також має статус народного депутата України.

Проте, суд констатує, що жодні з отриманих Боржником грошових коштів не були направлені на погашення його боргу перед трьома Банками, в тому числі й АТ «ВТБ ОСОБА_2». Не дивлячись на наявні зобовязання, Боржник за 2017 рік здійснив 511 200,00 грн. витрат на оренду при тому, що його доходи склали 204 649,00 грн., а наявні грошові кошти становлять 151 000,00 грн., що саме по собі є явним свідченням приховування Боржником своїх дійсних доходів та ухилення від виконання рішення суду.

З огляду на систематичне невиконання ним численних рішень судів Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000982 від 28.03.2017 за фактом умисного невиконання рішень суду особою, яка займає особливо відповідальне становище, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом інтересам юридичної особи за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Крім вищезазначеного, судом встановлено, що згідно відповіді від Державної прикордонної служби України №0.64-39613/0/15-17 від 22.11.2017 р. Боржник більше 30 разів перетинав кордон України за період з січня 2016 року по жовтень 2017 року.

Суд погоджується із твердженням заявника подання про те, що вказані обставини свідчать про наявність фінансових можливостей Боржника здійснювати поїздки за кордон, а отже й приховування ним його дійсного фінансового стану та не бажання погашати наявну заборгованість за виконавчими провадженнями.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Обовязковість судового рішення є однією із основних засад судочинства в Україні відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Як зазначено у мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Суд також звертає увагу суду, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказано, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов'язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони (держави) допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Отже, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження», згідно зі ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» Боржник зобов'язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

При цьому ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Теоретично невиконання зобовязання може бути зумовлено обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання ? має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно із статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань.

Згідно ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, оскільки судом установлено, що рішення суду від 25.06.2015 у справі №200/17906/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ВТБ ОСОБА_2» заборгованості за кредитним договором №10-0604/254К-07/30К від 25.06.2007 в сумі 1 000 589 854,75 грн., що складається із заборгованості в розмірі 69 464 633,50 грн. та 59 049 491,99 дол. США, що становить 931 125 221,25 грн. не виконано Боржником, державним виконавцем вжито усіх можливих заходів для своєчасного і повного виконання рішення суду, водночас, Боржник приховує власні доходи та свідомо ухиляється від виконання законного судового рішення, хоча має змогу це робити повністю або частково, то суд приходить до висновку про необхідність вжити передбачені ст. 441 ЦПК України заходи для забезпечення виконання законного судового рішення шляхом тимчасового обмеження права ОСОБА_1 у виїзді за межі України до повного виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду. Такі заходи будуть спонукати Боржника до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду у справі №200/17906/14 в межах виконавчого провадження №51033477, а також забезпечить інших судових рішень в межах зведеного виконавчого провадження №47912939.

При цьому, з метою виконання завдання цивільного судочинства та ефективного захисту порушених, суд вважає за доцільним зобовязати Державну прикордонну службу України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду за межі України Боржника за виконавчим провадженням №51033477.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.6 Закону України « Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження», ст.ст. 260,261,353, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Головного державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Департаменту примусового виконання рішень Міністерства юстиції України ОСОБА_6 - задовольнити.

Тимчасово обмежити Боржника - громадянина України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська: по справі №200/17906/14-ц від 25.06.2015.

Зобовязати Державну прикордонну службу України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15-и днів з дня її проголошення ухвали, відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.