1Справа № 335/8889/18 2/335/2247/2018
УХВАЛА
про залишення позову без руху
03 серпня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., ознайомившись із позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
31.07.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.11.2013 року, з підстав неналежного виконання умов договору.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї додатками, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Позовна заява від імені АТ КБ «Приватбанк» складена 27.06.2018 та підписана юрисконсультом Департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа бере участь у розгляді справи, в тому числі, через свого представника.
Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
До матеріалів позовної заяви додано лише довіреність ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2, підписану від імені в.о. голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3
Однак, як слідує з копії статуту АТ КБ «Приватбанк», рішенням Єдиного акціонера від 21.05.2018 року № 519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 14.06.2018 року, керівником АТ «Приватбанк» є ОСОБА_4
До матеріалів позовної заяви не додано довіреності на імя ОСОБА_2, виданої уповноваженою на це особою, після зміни типу банку та його керівництва, яка б підтверджувала його повноваження як представника АТ КБ «Приватбанк», на момент складення та подання позовної заяви.
Крім цього, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач належним чином не обґрунтовує своїх позовних вимог та не зазначає доказів на їх підтвердження.
Так, у позовній заяві позивач вказує на те, що 26.11.2013 року укладено договір між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, хоча згідно копії витягу зі статуту АТ КБ «Приватбанк», назва банку змінена на АТ КБ «Приватбанк» лише 21.05.2018 року. В період укладення договору, банк мав іншу назву.
Також, позивачем на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 2 800,00 грн. не надано відповідних доказів.
Зі змісту позову та наданого розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 3 694 грн. 58 коп. пені та комісії за користування кредитом, при цьому не розмежовує із загальної суми окремі складові заборгованості. Пеня та комісія є різними видами боргу, їх одночасне нарахування є неможливим. В позовній заяві також відсутнє посилання на те, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено одночасне нарахування пені та комісії.
У звязку з чим, позивачу необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог, надати відповідні докази, а також підтвердити повноваження представника на подання позову.
Окрім того, позивач надав суду позовну заяву з додатками, проте частина доданих позивачем до позовної заяви документів для суду завірена не у відповідності до порядку, передбаченого ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55 та ст. 95 ЦПК України.
Позовна заява та додатки до неї, що додані для відповідача, взагалі не належної якості, оскільки для відповідача всі документи зменшені вдвічі, а відповідно деякі з них частини не читаються, також надані для відповідача копії документів також не засвідчені належним чином.
До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості, який не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст.ст. 77-79 Цивільно-процесуального кодексу України, а також ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та з якого не можливо зробити висновок про правильність проведення розрахунку та визначення суми боргу. При цьому, в розрахунку відсутні будь-які дані про спосіб та порядок визначення тих чи інших сум.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвал про залишення позовної заяви без руху.
Розяснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.
Встановити позивачу термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Розяснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя В.О. Макаров