Номер провадження: 22-ц/785/3377/18
Номер справи місцевого суду: 522/338/16-ц
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (треті особи - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2) про припинення права власності та визнання права власності,-

встановила:

16 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, який було уточнено, про припинення права власності відповідача на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, на нежитлові приміщення НОМЕР_2 та на гараж НОМЕР_3 в цьому ж будинку; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, на нежитлові приміщення НОМЕР_2 та на гараж НОМЕР_3 в цьому ж будинку, встановити порядок виконання рішення, яким визначити, що право власності на вказане майно визнане за ОСОБА_3 підлягає державній реєстрації в управлінні державної реєстраційної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (а. с. 3-5, 41-42).

В обґрунтування свого позову посилався на те, що 20 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_4 були укладені договори купівлі-продажу квартири НОМЕР_1, нежилих приміщень НОМЕР_2 та гаражу НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року вищевказані договори купівлі-продажу були визнані недійсними, а 16.02.2012 року він повернув ОСОБА_4 у повному обсязі грошові кошти у розмірі 148 575,00 гривень. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_2 (а. с. 57-58).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_4 на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 151,3 кв. м.; на нежилі приміщення НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 31,7 кв. м.; на гараж НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 29,5 кв. м. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 151,3 кв. м.; на нежилі приміщення НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 31,7 кв. м.; на гараж НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 29,5 кв. м. (а. с. 66-68). Встановлено порядок виконання рішення, яким зазначено, що рішення суду є підставою для реєстрації в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту ОМР права власності на вказані об'єкти нерухомості за ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: на думку представника апелянта, суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, не дав належної оцінки тому факту, що апелянт є співвласником спірного майна, а тому рішення суду впливає на її законні права; судом не було враховано, що право власності ОСОБА_4 вже скасовано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року (а.с. 98-102).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 05 червня 1998 року по 24 жовтня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого сторонами було придбано квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, нежитлові приміщення НОМЕР_2 та на гараж НОМЕР_3 в цьому ж будинку.

Так, квартира НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 04 травня 2005 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №570пр-53 за №3315 (а.с.6).

Гараж НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 травня 2005 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №4г-120 за №383 (а.с.7).

Нежитлові приміщення НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 05 травня 2005 року, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №43неж-121 за №383 (а.с.8).

Правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на дані об'єкти нерухомості не була у встановленому законом порядку оскаржена та скасована.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2012 року укладені 20 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договори купівлі-продажу квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1; нежилих приміщень НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1; гаражу НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, - були визнані недійсними, що свідчить про скасування права власності ОСОБА_4 на спірні об'єкти нерухомості, а відтак висновки суду першої інстанції про припинення права власності ОСОБА_4 на зазначені об'єкти нерухомості є вірними.

За наявності вказаного судового рішення, ОСОБА_3 мав право звернутися до державного реєстратора щодо перереєстрації права власності на майно на своє ім'я.

Тому, задовольняючи оскаржуваним рішенням вимоги ОСОБА_3 щодо набуття за останнім права власності на спірне майно та вказуючи, що рішення суду є підставою для реєстрації в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту ОМР права власності на вказані об'єкти нерухомості, судом першої інстанції не враховано, що таке право власності вже

було зареєстроване у встановленому законом порядку за позивачем КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» у 2005 році із видачею відповідних свідоцтв про право власності, які є дійсними, а тому відсутня необхідність захисту порушеного права позивача саме у такий спосіб.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку із чим рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 рокупідлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367-368, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384, ст. 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 грудня 2016 рокув частині визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 151,3 кв. м.; на нежилі приміщення НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 31,7 кв. м.; на гараж НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 29,5 кв. м., та в частині встановлення порядку виконання рішення, яким зазначено, що рішення суду є підставою для реєстрації в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту ОМР права власності на вказані об'єкти нерухомості за ОСОБА_3, - скасувати.

В цій частині постановити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 151,3 кв. м.; на нежилі приміщення НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 31,7 кв. м.; на гараж НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, загальною площею 29,5 кв. м., та в частині встановлення порядку виконання рішення, яким зазначено, що рішення суду є підставою для реєстрації в Управлінні державної реєстрації юридичного департаменту ОМР права власності на вказані об'єкти нерухомості за ОСОБА_3, - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 07 серпня 2018 року.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш