Ухвала

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 310/6433/17

провадження № 61-40730ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського державного педагогічного університету про стягнення недоплаченої грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянського державного педагогічного університету (далі БДПУ) про стягнення недоплаченої грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову позивач зазначав, що при звільнені відповідач виплатив йому грошову допомогу, встановлену ч. 12 ст.37 Закону України &qu с;Про наукову і науково-технічну діяльність&q?во;, у розмірі 22 325,76 грн, хоча, на його думку, повинен був виплатити грошову допомогу у розмірі 55 814,40 грн, відповідно, недоплачена сума становить 33 488,64 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

13 липня 2018 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 33 488,64 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянського державного педагогічного університету про стягнення недоплаченої грошової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак