ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1421/18 Справа № 199/8692/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Марфін Банк» у листопаді 2016 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами /а.с.3-5/.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі визначеному в договорі, зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном погашення відповідно до його умов. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки. У порушення умов кредитного договору відповідачі від своєчасного виконання зобов'язань ухилялись, погашення кредиту та процентів згідно з графіком щомісячних платежів за договором не здійснювали, тому рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року, заборгованість по кредиту і відсоткам була стягнута на користь банку у сумі 233 096,17 грн., розмір неустойки зменшений до 100,00 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року, що набрала законної сили, виконання рішення суду щодо стягнення непогашеного залишку боргу у сумі 225 596,17 гривень розстрочено строком на 55 місяців по 2 000,00 гривень щомісяця зі сплатою в останній місяць залишку в сумі 117 596,17 грн. Посилаючись на те, що станом на 25 жовтня 2016 року заборгованість в повному обсязі погашена не була просить суд стягнути з відповідачів нараховані відсотки за користування кредитом в період з 18 квітня 2014 року по 25 жовтня 2016 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за процентами за користування кредитними коштами за кредитним договором №00015/FD від 03 серпня 2006 року, за період із 18 квітня 2014 року по 25 жовтня 2016 року у сумі 4 621, 41 доларів США. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.182-183/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права /а.с.186-192/.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Дніпровського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Дніпровського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддів, які входять до складу колегії.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2006 року між ВАТ "Морський транспортний Банк», правонаступником якого з 12 листопада 2010 року є Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №00015/FD про надання позичальнику кредиту у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 32 515,00 доларів США з терміном погашення до 02 серпня 2021 року включно на наступні цілі: 30 000,00 доларів США на придбання нерухомості, 455,00 доларів США і 2 060,00 доларів США на сплату страхових платежів відповідно до умов кредитного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 9/.

В якості забезпечення виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, з ОСОБА_1 був укладений договір поруки №00068-сd від 03.08.2006 року, згідно з умовами яких поручитель зобов'язався нести відповідальність перед банком солідарно з ОСОБА_2 по кредитному договору №00015/FD від 03 серпня 2006 року.

У порушення умов кредитного договору відповідачі від виконання зобов'язань ухилялись, погашення кредиту та процентів згідно графіку щомісячних платежів за договором не здійснювали, у зв'язку з чим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була стягнута у солідарному порядку заборгованість по кредиту і відсоткам у сумі 233 096,17 грн., розмір неустойки зменшений до 100,00 гривень /а.с. 13/.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року, яка ухвалою апеляційного суду від 28 жовтня 2015 року /а.с. 17/ залишена без змін і набрала законної сили, виконання рішення суду щодо стягнення непогашеного залишку боргу у сумі 225 596,17 гривень розстрочено строком на 55 місяців по 2 000,00 гривень щомісяця зі сплатою в останній місяць залишку в сумі 117 596,17 гривень /а.с. 15/.

Звертаючись з позовними вимогами банк посилався на те, що станом на 25 жовтня 2016 року кредитна заборгованість у повному обсязі не погашена, у зв'язку з чим з відповідачів підлягають стягненню відсотки за користування коштами відповідно до умов кредитного договору. Так, згідно з наданим позивачем розрахунком, за період з 18 квітня 2014 року по 25 жовтня 2016 року банком нарахована відсотків у розмірі 4 621,41 доларів США /а.с. 138-141/.

Задовольняючи позовні вимоги банку суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором перед позивачем не було виконано відповідачами в повному обсязі, кредитну заборгованість не погашено, кредитний договір є дійний і неоспорений, тому підлягає обов'язковому виконанню боржниками. Враховуючи дані обставини районний суд прийшов до висновку про стягнення нарахованих відсотків за період користування кредитом, розмір яких передбачений умовами кредитного договору.

Проте з таким висновком колегія суддів не може погодитись, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий строком по 02 серпня 2021 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування позичальник мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти.

Враховуючи норми ст.1048 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такого з висновку прийшов Верховний Суд у свої постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Як вже зазначалось раніше, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була достроково стягнута сума заборгованості за кредитним договором відповідно до вимог ст.1050 ЦК України.

Отже, в даному випадку підлягають застосуванню норми ст.625 ЦК України до непогашеної суми заборгованості.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені банком позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволені позовних вимог ПАТ "Марфін Банк".

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України з позивача підлягає стягненню сума 2 660, 90 грн. в рахунок відшкодування сплаченого ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 660, 90 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров