Справа №359/1985/18
Провадження №2/359/1479/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 16 листопада 2002 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_5, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_3 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_3 не зявилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.17), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

ОСОБА_5 не зявився у судове засідання також. Відповідач надіслав заяву (а.с.18), в якій він визнає позов та просить розглядати справу в його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 16 листопада 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Попівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №16. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №085290 від 16 листопада 2002 року (а.с.5).

24 січня 2004 року у них народилась дочка ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №118603 від 3 лютого 2004 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_3 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_5 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 16 березня 2018 року (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 16 листопада 2002 року між ОСОБА_1, зареєстрований у виконавчому комітеті Попівської сільської ради, Карлівського району, Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №16, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду складено в повному обсязі 3 серпня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6