Справа № 639/5711/17
Провадження № 2/639/335/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання - Макушенко Т. В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/5711/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО Кривошеїна Ірина Миколаївна про розірвання спадкового договору,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, позовні вимоги в подальшому уточнила та просить суд розірвати спадковий договір між позивачем та ОСОБА_3, посвідчений 07.07.2016 приватним нотаріусом ХМНО Кривошеїною І. М. під реєстровим номером 1570, у зв'язку з невиконанням набувачем майна умов договору; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 15286765 від 07.07.2016, який було внесено приватним нотаріусом Кривошеїною І. М. відносно 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірним спадковим договором передбачено, що на відповідача - набувача майна, покладається обов'язок здійснювати догляд за позивачем, тобто відчужувачем, та у разі виконання умов Договору, після смерті відчужувача, право власності на вищевказану частину будинку переходить до набувача майна. Крім того, спадковий договір передбачає його розірвання, у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача.

Позивач вказує, що після укладення договору відповідач деякий час надавав їй допомогу, але починаючи з грудня 2016 року ОСОБА_3 не виконує умови спірного договору.

В силу свого похилого віку ОСОБА_1 почувається дуже самотньою та безпорадною і потребує допомоги. Однак, позивач не може звернутися за допомогою до іншої людини при наявності спадкового договору з відповідачем.

28.09.2017 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 23).

10.01.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка у судове засідання- ОСОБА_7 (а.с. 90). Крім того, ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 у судове засідання (а.с. 91). Також, у судовому засіданні задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 щодо долучення доказів до матеріалів справи та письмових заперечень (а.с. 96-99). До того ж у судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи заяви про уточнення позову, а також щодо залучення до участі у справі як третю особу приватного нотаріуса ХМНО Кривошеїну І. М. (а.с. 96-99).

02.02.2018 у судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача щодо долучення до матеріалів справи фіскального чеку про направлення заяви про уточнення позовних вимог третій особі. Також, судом задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про надання п'ятиденного строку для надання відповіді на відзив. У судовому засіданні судом ухвалено відповідний порядок з'ясування обставин справи та дослідження доказів (а.с. 121-136).

05.07.2018 у судовому засіданні судом задоволено клопотання представника відповідача та прийнято відмову від виклику та допиту свідка ОСОБА_16 Також, судом задоволено клопотання представника відповідача щодо повторного допиту свідка ОСОБА_7 (а.с. 203-204).

27.07.2018 у судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо відтворення та прослуховування долученого до матеріалів справи аудіозапису розмов позивача та відповідача, оскільки доказ подано без дотримання вимог ЦПК України (а.с. 208-212).

Позивач та представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 31) та довіреності (а.с. 112), позовні вимоги разом з уточненнями підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 44), ордеру (а.с. 45) та довіреності (а.с. 84), у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень не визнали, заперечували, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях (а.с. 57-58) та відзиві на позовну заяву (а.с. 114-115), а також на письмові докази, які додані до матеріалів справи.

Третя особа ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Тертя особа - приватний нотаріус ХМНО Кривошеїна Ірина Миколаївна надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона покладалася при вирішенні справи на розсуд суду (а.с. 144).

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи ОСОБА_5, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову та його заперечення, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 41/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (а.с. 12, 13).

Згідно довідки № 236, виданої 15.09.2018 Комітетом району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова ХМР, вбачається, що за вищевказаною адресою позивач зареєстрована одна (а.с. 7).

Позивач 16.09.2015 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І. М., зареєстрований в реєстрі за № 1747, відповідно до якого, ОСОБА_1 на випадок смерті заповідає все належне їй майно, де б таке не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом матиме право, - ОСОБА_7 та ОСОБА_18 (а.с. 51).

Проте, в ході судового розгляду, суду стало відомо зі слів позивача та самої ОСОБА_7, що вказаний заповіт скасовано, що також підтверджується відповідною відміткою нотаріуса на заповіті (а.с. 51).

07 липня 2016 року між ОСОБА_1 (відчужувач), з однієї сторони, та ОСОБА_3 (набувач майна), з іншої сторони, укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кривошеїною І. М., зареєстрований в реєстрі за № 1570 (а.с. 10-11).

В п. 1 Договору зазначено, що відчужувач передає після її смерті у власність набувачу майна належну їй на праві приватної власності 41/100 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 10 Договору набувач майна укладає цей договір за згодою дружини - ОСОБА_5. За згодою сторін на набувача майна покладається обов'язок здійснювати догляд за відчужувачем: прибирати у частині житлового будинку, за гроші набувача майна забезпечувати її належними лікувальними засобами, продуктами харчування та поховати відчужувача. Право власності на частину житлового будинку переходить до набувача майна в разі виконання ним умов цього договору та після смерті відчужувача, згідно ст. 334 ЦК України. Цей договір не може бути порушеним у майбутньому заповітом ОСОБА_1

Крім того, згідно пункту 14 Договору сторони домовились щодо дотримання таємниці спадкового договору при житті відчужувача.

Пунктом 16 Договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, цей Договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разі неможливості виконання ним обов'язків за цим Договором (а.с. 10-11).

На вимогу п. 10 Спадкового договору та на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом накладена заборона відчуження предмета договору.

Так, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2017 підтверджено, що об'єктом обтяження є 41/100 частина житлового будинку АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1, а обтяжувачем - приватний нотаріус Кривошеїна І. М. (а.с. 93-94).

З доданих до матеріалів справи квитанцій вбачається, що позивач з грудня 2016 по червень 2017 року, а також у вересні 2017 р. оплачувала комунальні послуги, надані ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУД» (а.с. 14-21).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується,

розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст. 1303 ЦК України відчужувачем у спадковому договорі може бути подружжя, один із подружжя або інша особа.

Набувачем у спадковому договорі може бути фізична або юридична особа.

Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, що передбачено статтею 1304 ЦК України.

У відповідності до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Цивільним законодавством встановлено два випадки розірвання спадкового договору в судовому порядку, які викладені у ст. 1308 ЦК України, а саме: на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень; на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що живе через дім від позивача та особисто сам бачив, як відповідач зі своєю дружиною ОСОБА_5, неодноразово протягом півтора роки приїздили до ОСОБА_1 Свідок знає відповідача, оскільки знайомий з його матір'ю, яка також приходила до позивача, приносила продукти харчування в сумках.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача, а відповідача та його дружину знає, як дітей ОСОБА_8, яку в свою чергу сім'я ОСОБА_11 знає 48 років. Свідок пояснила, що відповідач з ОСОБА_5 почали доглядати за ОСОБА_1 з 2016 року, приїздили до неї на автомобілі 3-4 рази на тиждень, часто бували у останньої на вихідних, привозили сумки з їжою. ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_5 прибирали двір - підмітали, косили траву. Щодо прибирання будинку відповідачем свідок не знає. Крім того, мати відповідача - ОСОБА_8 приходила до позивача з сумками харчів.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою відповідача та коли останній їхав у відпустку в травні та вересні 2017 р., приблизно на тиждень - півтора, то вона на прохання відповідача купувала для для ОСОБА_1 молочні продукти - сир, сметану та передавала їх через ОСОБА_8 Свідок живе недалеко від «Центрального ринку» та купувала два рази на тиждень молочні продукти, а також інші харчі. Гроші свідку давав відповідач по 100 грн на одну покупку. Позивач дзвонила ОСОБА_8, а та в свою чергу говорила ОСОБА_9, що купити. ОСОБА_8 відвозила продукти позивачеві.

ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що проживає в семи хвилинах ходьби від ОСОБА_1 Позивач просила свідка, щоб та знайшла для неї когось для догляду, оскільки з ОСОБА_7 вона посварилась, у зв'язку з чим ОСОБА_8 запропонувала відповідачеві та його дружині доглядати за позивачем. ОСОБА_1 часто телефонувала свідку та просила купити їй хліба. Відповідач з дружиною постійно привозили ОСОБА_1 продукти. ОСОБА_3 косив траву у дворі позивача, а його дружина ОСОБА_5 її прибирала, вони разом прибирали сніг. Свідок також допомагала їм. Крім того, відповідач ремонтував взимку 2017 р. водопровід у будинку позивача. Також, відповідач привозив мазь позивачеві взимку 2017 року. Коли відповідач їхав у відпустку, то залишав грошові кошти в розмірі 300-500 грн, і свідок ходила на його прохання купувати для позивача продукти, які та замовляла: виноград, яблука, м'ясо, які ОСОБА_8 приносила ОСОБА_1 приблизно два рази на тиждень. Інколи продукти купувала донька свідка - ОСОБА_9, а ОСОБА_8 їх відносила позивачу. Відповідач прибивав у будинку позивача карниз, а ОСОБА_5 прала килимки. Всередині будинку свідок не знає чи прибирав відповідач. Також свідок зазначала, що між сторонами у вересні 2017 р. виник конфлікт, оскільки у ОСОБА_1 з'явилася родичка.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він сусід позивача та знає її з 1962 р., відповідача знає не так давно. Про спірний договір свідку нічого не відомо. Відповідач познайомився з ОСОБА_10, коли почав приходити допомагати ОСОБА_1 Відповідач та його дружина прибирали подвір'я позивача, косили траву влітку 2016 та 2017 р., прибирали сніг взимку 2017 р., ремонтували стіну. Відповідач з дружиною приїздять до ОСОБА_1 півтора - два роки. Свідок дуже часто, коли знаходиться вдома, бачить ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які щоразу привозять ОСОБА_1 сумки.

З акту, посвідченого майстром дільниці № 7 приватного сектору Новобаварського району м. Харкова, вбачається, що ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 нібито підтверджують, що ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_5 не проживали за адресою: АДРЕСА_1, не виконували свої обов'язки та не виконують їх по цей час по відношенню до ОСОБА_1 за спадковим договором з грудня 2016 року (а.с. 6).

Проте, свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 ходить до позивача допомагати, про що свідку відомо від самої ОСОБА_7 Свідок була у будинку позивача та до вересня 2017 року нікого не бачила. Вищевказаний Акт писала ОСОБА_7, а свідок лише написала свої анкетні дані та поставила підпис, далі вона не читала, що написано в Акті, а вказані в ньому відомості свідку невідомі.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що знає позивача та знає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_11, які доглядали за ОСОБА_1 років п'ять - шість назад. Інші люди захотіли доглядати за позивачем та стали опікуватися нею. Щодо вищевказаного Акту, то свідок пояснив, що поставив лише свій підпис в ньому, однак відомості, зазначені в Акті він не бачив та дізнався про його зміст лише у суді.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що часто приходить додому до позивача в гості та розмовляють з нею про спільних знайомих. Про спірний договір позивач свідку нічого не розповідала. Нікого у ОСОБА_1 вона не бачила, лише пару разів бачила ОСОБА_7, яка допомагала позивачеві продуктами. Пару разів позивач просила свідка купити хліб, масло. Акт свідок підписала, оскільки ОСОБА_1 проживає у будинку років 10, але нічого не змінилось, дах протікає, як і раніше. При складанні Акту була ОСОБА_15 та ОСОБА_7, чоловіка при свідку не було. Акт свідок не читала.

Таким чином, з вищевказаних обставин акт, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 6), відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України, не є належним та допустимим доказом, у зв'язку з чим суд не бере його до уваги, оскільки його складено з порушенням порядку встановленого законом та відомості в ньому не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 їй постійно телефонує, щоб свідок прийшла до неї допомогти, оскільки позивач без продуктів. Свідок зазначила, що з березня 2017 року весь час приходила до позивача. Потім свідок вже зазначила, що постійно відвідувала позивача з 2015 р. Окрім ОСОБА_7 до позивача більше ніхто не приходить. Вона особисто це знає, оскільки буває у позивача кожного дня з 2015 р. і це бачать усі сусіди. ОСОБА_1 розповідала свідку, що відповідач приходив до неї раз на тиждень та приносив продукти, приходив не завжди, коли позивач його просила. Відповідач почав ходити до ОСОБА_1 з того часу, як вони уклали договір. Свідок бачила ОСОБА_3 один раз, це було у вересні 2017 року, коли свідок була вдома у позивача. Потім свідок пояснила, що почала ходити до позивача кожного дня з серпня 2017 року по декілька разів на тиждень, а до цього - раз на два дні. Заповіт позивачем на ім'я ОСОБА_7 було складено в обмін на допомогу ОСОБА_7, потім його скасували. Свідок зазначила, що постійно навіть після цього ходить до позивача і все там робить. Крім того, свідок впевнена, що у її відсутність вдома у позивача нікого не могло бути, оскільки це їй відомо зі слів ОСОБА_1 Також, свідок купувала у період з початку 2016 року по вересень 2017 р. продукти харчування. Гроші свідок брала у позивача, свої кошти вона не витрачала. Молочні продукти, як зазначила свідок, ОСОБА_1 не їсть. Відповідач приносив позивачеві молоко, хліб, сало та ще дещо один раз на тиждень, що також відомо свідку зі слів ОСОБА_1

Проте, суд критично відноситься до свідчень свідка ОСОБА_7 щодо невиконання відповідачем умов спадкового договору, оскільки у судовому засіданні вона пояснила, що зацікавлена в результатах розгляду справи та в розірванні спадкового договору, так як в майбутньому позивач має намір укласти такий же договір саме з ОСОБА_7 Крім того, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що акт, який міститься в матеріалах справи (а.с.6), складала саме вона і обставини, які зазначені в ньому , вона вказала особисто після того, як він вже був підписаний ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Також, суд зазначає, що в ході судового розгляду, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що надавала ОСОБА_3 кошти на придбання продуктів харчування та поповнення мобільного рахунку, однак, жодного доказу на підтвердження вказаних обставин ні позивачем, ані її представником суду не надано.

Крім того, вказані свідчення спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме чеками на купівлю товарів у продуктових торгівельних точках у період з липня 2016 по вересень 2017 р. (а.с. 52-56) та квитанціями ПАТ КБ «Приват Банк» з поповнення мобільного рахунку позивача у період з липня 2016 по серпень 2017 р. (а.с. 72-83).

З урахуванням положень статті 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, а саме суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд не вправі розглядати недійсність оспорюваного договору іпотеки з інших - не заявлених позивачем підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У абзаці 2 п. 11 постанови N 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз'яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до положень ч. 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні позовні вимоги , обставини, на які позивач посилалася в обгрунтування позову, спростовуються вищевказаними дослідженими у судовому засіданні доказами, тому відсутні підстави для розірвання спадкового договору. А, отже, відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Враховуючи, що у задоволенні вимог про розірвання спірного договору судом відмовлено, то вимоги про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна запису про обтяження 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, оскільки також є похідними вимогами.

До того ж, суд зазначає, що вилучення судом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна будь-якого запису чинним законодавством України не передбачено та є неналежним способом захисту порушеного права.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача з відповідача не стягується.

Крім того, представником відповідача заявлено клопотання, яке подано у письмовій формі до суду 12.03.2018 (а.с. 163), щодо постановлення окремої ухвали відносно свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, показання яких були отримані в ході судового розгляду, та свідчать про можливе викривлення змісту наданих до суду доказів, а саме акту від 19.09.2017.

У відповідності до ч. 4 ст. 262 ЦПК України суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

Однак, суд не вбачає підстав, передбачених статтею 262 ЦПК України, для постановлення окремої ухвали, оскільки вказані свідки у судовому засіданні підтвердили, що про зазначені в акті обставини їм стало відомо лише в судовому засіданні і ці відомості в акті зазначено іншою особою після підписання ними вказаного акту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 141, 142, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 626, 627, 1302-1305, 1308 Цивільного кодексу України, ст. 41 Конституції України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО Кривошеїна Ірина Миколаївна про розірвання спадкового договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

Третя особа: ОСОБА_5, адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Кривошеїна Ірина Миколаївна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3.

Повне рішення складено 02.08.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк