УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 353/349/15-ц

провадження № 61-47076ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Сапіги Миколи Миколайовича, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_6, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «РайффазенБанк Аваль», про визнання неправомірними дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стасюка Івана Івановича,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_6 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стасюка І. І. (далі - Тлумацький районний ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області), заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль» (далі - ПАТ «РайффазенБанк Аваль»), про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно.

Скарга обґрунтована тим, що 25 липня 2018 року головним державним виконавцем Тлумацького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області СтасюкомІ. І. на підставі виконавчого листа виданого 22 червня 2018 року

№ 353/349, Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь

ПАТ «Райффазен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором

від 21 березня 2008 року № 014/0025/74/86647 станом на 04 лютого 2015 року в розмірі 15 152,20 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом

на 04 лютого 2015 року становило 253 480,08 грн, а саме: заборгованість

за кредитом - 14 158,43 доларів США (236 855,37 грн), заборгованість за відсотками - 993,77 доларів США (16 624,71 грн), пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 5 000,00 грн та відшкодування витрат позивача зі

сплати судового збору в розмірі 1 442,45 грн. Державним виконавцем в

наведеній постанові прийнято рішення про стягнення виконавчого збору у розмірі 25 992,22 грн. Також 25 липня 2018 року державний виконавець постановою наклав арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Вважає указані постанови неправомірними, оскільки відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження»

від 21 квітня 1999 року № 606-1, у редакції, чинній на момент набрання вищенаведеним рішенням суду законної сили, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становив один рік.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_6 просила суд визнати незаконними дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області щодо постанов від 25 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року ухвалу Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення скарги.

Визнано неправомірними рішення головного державного виконавця Тлумацького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Стасюка І. І., заінтересована особа - ПАТ «Райффазен Банк Аваль», щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника від 25 липня 2018 року.

Зобов'язано головного державного виконавця Тлумацького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Стасюка І. І. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 липня 2018 року № 56850858 щодо примусового виконання рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2008 року № 014/0025/74/86647 станом на 04 лютого 2015 року в розмірі 15 152,20 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 04 лютого 2015 року

становить 253 480,08 грн, а саме: заборгованість за кредитом -

14 158,43 доларів США (236 855,37 грн), заборгованість за відсотками -

993,77 доларів США (16 624,71 грн), пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 5 000,00 грн та відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 442,45 грн, винесеної на підставі виконавчого листа

№ 353/349, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 22 червня 2018 року, та постанову виконавчого провадження від 25 липня

2018 року № 56850858, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Сапіги М. М., на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 22 червня 2018 року видано виконавчий лист на підставі рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року.

Указане рішення набрало законної сили 11 серпня 2015 року, а строк пред'явлення виконавчого листа до виконання зазначено 11 серпня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 30 липня 2015 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року

в справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі

№ 5016/149/2011(17/6) та у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року в справі № 553/1951/14-ц.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку про те, що апеляційний суд обґрунтовано визнав дії головного державного виконавця Тлумацького районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Стасюка І. І. неправомірними, оскільки банк звернувся із заявою до державної виконавчої служби 25 липня 2018 року, у той час як строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився 11 серпня 2016 року.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження в справі за скаргою ОСОБА_6, заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Райффазен Банк Аваль», про визнання неправомірними дії та рішення головного державного виконавця Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Стасюка Івана Івановича, за касаційною скаргою представника акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - СапігиМиколи Миколайовича, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська