Провадження №: 2/755/1066/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретарів Батченко Д.С., Лесик Ю.С., Локоткова І.С., Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/29487/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

Представники:

від ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

від ОСОБА_2 - ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.11.2014 р. звернулась до суду з позовом, вимоги якого неодноразово змінювалися, у якому за вимогами у останній редакції просить розділити спільне з відповідачем майно наступним чином: визнати за позивачем право власності на двокімнатну кооперативну квартиру, загальною площею 54, 70 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на: на садовий будинок АДРЕСА_7 на земельну ділянку площею 0,121 га, що знаходиться на АДРЕСА_8; на легковий автомобіль «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT» 2.0, 2001 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1; керуючись принципом рівності часток подружжя у спільному майні, позивач відшкодовує різницю між вартістю ідеальних часток майна, а саме: сплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 13 243,98 грн. (т. 3, а.с. 10-13).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.10.1990 року між сторонами було зареєстровано шлюб.

30.04.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено рішення про розірвання вищевказаного шлюбу, яке набрало законної сили 12.05.2014 року.

Згоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу сторони не досягли.

За період перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано двокімнатну кооперативну квартиру, загальною площею 54,70 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,121 га, що знаходиться на АДРЕСА_8; садовий будинок загальною площею 118,6 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_8 та легковий автомобіль марки автомобіль «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT» 2.0, 2001 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4.

Разом з тим, перший внесок за квартиру в розмірі 3 700,00 карбованців був сплачений позивачем ще до вступу в шлюб 10 січня 1990 р., наступний пайовий внесок в розмірі 1 300,00 карбованців був сплачений її матір'ю вже коли позивач перебувала у шлюбі. Обидва внески були сплачені ще до початку інфляції, за часів існування СРСР коли 1 долар США коштував 61 копійку. Останній внесок: 32 966,00 купоно-карбованців був перерахований із підприємства «СУСКБУ», з яким мав ділові стосунки батько позивача.

Балансова вартість квартири та сума пайового внеску відповідно до довідки, виданої ЖБК «Журналіст-3» 14.10.2014 р. становить 15 865, 00 карбованців. Відповідно перший внесок в розмірі 3 700, 00 карбованців становить 23,32 / 100 всього паєнакопнчення. Спільною сумісною власністю подружжя є придбаною в шлюбі 76,68/100 частини квартири.

Вартість спірного придбаного нерухомого майна становить всього 1429821,90 грн., а ідеальною часткою кожного з подружжя 714910,95 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2014 р. накладено арешт на земельну ділянку площею 0,121 га., що знаходиться на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, в садовому товаристві "Мала Бугаївка" та належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 06.12.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Кізім С.О. за реєстраційним № 3957 та садовий будинок загальною площею 118,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_9, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 06.12.2003 року; накладено арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN PASSAT" 2.0, 2001 року випуску, ідентифікатор (VIN): НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 (т.1, а.с.121, 122).

04.06.2015 р. ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву, вимоги якої також неодноразово змінювались та за вимогами у останній редакції просить визнати спільним майном, придбаним в шлюбі, що підлягає поділу з відповідачем, визнати: 76,68% площі кв. АДРЕСА_10 транспортний засіб «Volkswagen» 2001 р.в., д.р.н. НОМЕР_6, загальною вартістю 1 539 821,93 грн. (з яких 50 % або ідеальна частка складає 769 910,97 грн.). Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_11, вартістю 815 109,93 грн. Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на земельну ділянку (площею 0,121 га), садовий будинок АДРЕСА_12» та на транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen» 2001 р.в., д.р.н. НОМЕР_6, загальною вартістю 724 712 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 198, 97 грн. компенсації - різниці вартості ідеальної частки. Зазначає, що враховуючи те, що сторони неодноразово змінювали предмети своїх позовів судові витрати сплачені позивачем при подачі позову та сплачені відповідачем при подачі зустрічної позовної заяви покласти на кожну сторін в повному обсязі, однак стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість проведення судової експертизи 6 144,00 грн. (т.3. а.с. 47-48).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2015 р. вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. (т.2, а.с. 35, 36-37).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2015 р. призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати, пов'язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_2 (т.2, а.с. 62-63, 64-65).

24.02.2016 р. матеріали справи №755/29487/14-ц повернулись до Дніпровського районного суду м. Києва без виконання, оскільки попередня оплата експертизи проведена не була (т.2, а.с. 67).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2016 р. призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати, пов'язані з проведенням експертизи, покладено на ОСОБА_2 (т.2, а.с. 89-91, 92-94)

07.12.2016 р. матеріали справи №755/29487/14-ц повернулись до Дніпровського районного суду м.Києва разом з висновком експерта (т.2, а.с. 102-116).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.08.2017 р. призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено оцінювачу ОСОБА_7. Зобов'язано ОСОБА_2 у визначений експертом день надати експертам на огляд транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», 2.0, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2, а.с. 204-206, 207-209).

16.11.2017 р. матеріали справи №755/29487/14-ц повернулись до Дніпровського районного суду м. Києва без виконання у зв'язку з ненаданням об'єкту оцінки експертизи (т.2, а.с. 220).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.01.2018р. призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено оцінювачу ОСОБА_7. Зобов'язано ОСОБА_2 у визначений експертом день надати експертам на огляд транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», 2.0, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.3, а.с. 17-19, 20-22).

18.06.2018 р. матеріали справи №755/29487/14-ц повернулись до Дніпровського районного суду м. Києва без виконання у зв'язку з ненаданням об'єкту оцінки експертизи (т.3, а.с. 30).

Під час розгляду справи сторонами неодноразово були поданні уточнення до позовних заяв, заперечення на позовну заяву, заперечення на зустрічну позовну заяву.

При цьому 04.07.2018 р. в письмовій заяві представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 зазначила, що вони згодні з позицією поділу, однак не з сумою компенсації, яку позивачу слід сплатити на користь відповідача.

18.07.2018 р. представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано відзив на уточнену зустрічну позовну заяву , в якому просив відмовити в задоволенні вимоги позивача за зустрічним позовом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45198,97 грн. компенсації - різниці вартості ідеальної частки і щодо покладення на кожну сторону в повному обсязі судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову та сплачених відповідачем при подачі зустрічної позовної заяви та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 144,00 гривень - вартості проведення судової експертизи. Інші вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 визнала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали заявлені в первісному позові вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, зустрічний позов визнали частково з підстав викладених в запереченнях на зустрічну позовну заяву.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлені в зустрічній позовній заяві вимоги, з підстав зазначених в зустрічній позовній заяві, первісний позов визнала частково з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.10.1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (т.2, а.с. 22), який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2014 р. (т.1., а.с. 10).

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 14.04.2000р. виданого Головним управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, квартира АДРЕСА_13, складається з двох кімнат, житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 54,7 кв.м. належить ОСОБА_1 (т. 1, а.с.15).

В судовому засіданні сторони дійшли згоди, що 76,68 % площі спірної квартири АДРЕСА_3 є спільною власністю подружжя.

06.12.2003 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 купив земельну ділянку площею 0,121 га, що знаходиться на АДРЕСА_14, передану для ведення садівництва (т.1, а.с. 17), що також підтверджується відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку (т.1, а.с.18).

06.12.2003 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу садового будинку, відповідно до якого ОСОБА_2 купив садовий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 118,6 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_15; на земельній ділянці розташований п/блочний, обкладений цеглою садовий будинок, зазначений в плані літерою - А та огорожа - О (т.1, а.с. 19). Державна реєстрація права власності на садовий будинок за ОСОБА_2 проведена 24.12.2003 р. (т.1, а.с. 20).

10.02.2005 року за ОСОБА_2 зареєстровано легковий автомобіль «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT» 2.0, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1, а.с.21).

Сторони під час розгляду справи дійшли згоди щодо вищевказане майно придбано під час шлюбу та є спільною власністю подружжя.

Вищевказане спірне майно сторонами у справі придбавалось як у період дії КпШС України, так і під час дії СК України.

За нормою ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна подружжя на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Положеннями частин 1, 2 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги основного та зустрічного позову про визнання об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2: 76,68% площі двокімнатної квартири АДРЕСА_4; садового будинку АДРЕСА_9 земельної ділянки площею 0,121 га., що знаходиться на АДРЕСА_18 та легкового автомобіля «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2.0, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Як визначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за №11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

З висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 01.12.2016 р. № 6344/16-43 (т.2, а.с. 104-116) вбачається, що дійсна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_5 станом на час проведення дослідження становить 1063002,00 грн., дійсна (ринкова) вартість садового будинку з господарчими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_15, станом на час проведення дослідження становить 414578,00 грн., дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки площею 0,121 га, що знаходиться на АДРЕСА_18 станом на час проведення дослідження становить 200134,00 грн.

Відповідач за первісним позовом неодноразово ухилявся від автомобіля надання «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT» 2.0, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 для проведення автотоварозновчої експертизи, у зв'язку з чим експертизи на підставі ухвали суду проведені не були.

У зв'язку з цим суд приймає до уваги наданий представником ОСОБА_1 звіт з незалежної оцінки майна від 09.07.2018 р. складений ТОВ «Парк Лейн Україна», відповідно якого ринкова вартість автомобіля «VOLKSWAGEN», моделі «PASSAT» 2.0, 2001 року випуску складає 168540,00 грн.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Головним критерієм поділу майна як об'єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

Разом з тим ч. 2ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_1 в порядку розподілу майна просить суд, визнати за нею право власності на спірну квартиру, а за ОСОБА_2 визнати право власності на садовий будинок, земельну ділянку та автомобіль, та зобов'язалась компенсувати останньому різницю між розподіленим майном. Зазначений порядок поділу майна відповідає вимогам за зустрічним позовом.

Отже, загальна вартість спірного майна становить 1598361,93 грн.( вартість 76,68% квартири - 815109,93 грн. + вартість садового будинку - 414578,00 грн. + вартість земельної ділянки - 200134,00 грн. + вартість автомобіля - 168540,00грн.).

Ідеальна частка кожного з подружжя становить 799180,97 грн.

Враховуючи, що вартість спірної квартири перевищує вартість садового будинку, земельної ділянки та автомобіля разом, компенсація різниці становить 15928,96 грн. (815109,93 - 799180,97).

Враховуючи, що розподіл спільного сумісного майна подружжя вирішено судом у вказаному вище порядку, то в силу положень ч.3 ст.372 ЦК України право спільної сумісної власності сторін на нього припиняється.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вбачає підстави для часткового задоволення вимог первісного позову та зустрічного.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу між сторонами судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог за первісним позовом з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненнюсплачений останньою судовий збір у розмірі 3775,80 (3654,00грн.+121,80)., та урахуванням часткового задоволення позовних вимог за зустрічним позовом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3654,00грн.

Згідно п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 були понесені наступні судові витрати, пов'язані з розглядом справи: 800,00 грн. (т.1., а.с. 114-115,116) та 2000,00 грн.(т.1, а.с.113) оплати послуг зі складання звітів з незалежної оцінки майна, які також підлягають компенсації за рахунок ОСОБА_2

ОСОБА_2 були понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 6114,00грн. за проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 01.12.2016 року.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (п. 3. ч. 3. ст. 114 ЦПК України ).

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчиняв дії для затягування розгляду справи, які проявилися у неодноразовому ухиленні від надання об'єкту оцінки (автомобіля) експерту, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ? вартості судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме 3072,00 грн.

Також суд звертає увагу сторін, що відповідно до п.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 22, 28 КЗпШС України, ст. ст. 60, 61, 70, 71 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11, ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 89, 133, 141, 158, 259, 265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- 76,68% площі двокімнатної квартири АДРЕСА_4;

- садовий будинок АДРЕСА_9

- земельну ділянку площею 0,121 га., що знаходиться на АДРЕСА_16

- легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2.0, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 54,70 кв.м., жилою площею 29,80 кв.м. вартістю 815 109 грн. 93 коп.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на:

- садовий будинок АДРЕСА_17

- земельну ділянку площею 0,121 га., що знаходиться на АДРЕСА_18 вартістю 200 134 грн.;

- легковий автомобіль «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT», 2.0, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 168 540 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації вартості майна подружжя кошти в сумі 15 928 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 575 (шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 6 726 (шість тисяч сімсот двадцять шість) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1, місце проживання: 02098, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2, місце проживання: 03179, АДРЕСА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Суддя Виниченко Л.М.