ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2610/11
Провадження № 6/210/96/18
У Х В А Л А

"27" липня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.,

при секретарі Севанян М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2018 року державний виконавець Металургійного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

В обґрунтування підстав для обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 в поданні зазначено, що на виконанні в Металургійному відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження 51487460 з виконання виконавчого листа № 2-2610/11/0408, виданого 22.05.2012 про стягнення боргу в сумі 171709,98 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_3, дата народження 27.06.1967, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 22.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, що суперечить вимогам частини пятої статті і 9 Закону України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_3 одержує доход в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і з неї утримуються кошти на користь стягувала.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано в повному обсязі, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, просить обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Представник органу ДВС в судове засідання не з'явився та беручи до уваги той факт, що подання розглядається негайно відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Правилами статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування, та у звязку з тим, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Разом з тим, матеріали подання не містять доказів, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 18 Закону "Про виконавче провадження", суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 до виконання боргових зобовязань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: Н. А. Літвіненко