Справа №203/1650/18
Провадження №2/0203/820/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

14 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що доводиться сином відповідачеві. 19.05.2017 року відповідач звернувся до прокуратури окупованої Автономної Республіки Крим із скаргою, у якій поширив неправдиву інформацію про позивача, а саме: позивач не має права перетинати кордон України і території Республіки Крим; позивач, незаконно перебуваючи на території Республіки Крим, займається шпигунством і збором відомостей на користь України. Інформацію аналогічного змісту було поширено відповідачем також у листопаді 2016 року через знайомих у м. Дніпрі. Посилаючись на те, що вказана недостовірна інформація, поширена відповідачем, прямо порушує його немайнові права (честь, гідність), позивач просив суд визнати її недостовірною та стягнути з відповідача компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. (а.с.а.с. 3 7, 19, 22 28).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що у листопаді 2016 року через знайомих у м. Дніпрі, а також у травні 2017 року відповідач поширив відносно позивача недостовірну інформацію про те, що останній нібито займається на території окупованої Автономної Республіки Крим шпигунством на користь України тощо. Такі відомості заподіяли позивачеві моральну шкоду. За своїм характером такі відомості є оціночним судженням. Позивач за законом звільнений від обовязку доказування доводів, викладених у позові, оскільки згідно з принципом презумпції добропорядності такий обовязок покладено на відповідача.

Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Заявлені позовні вимоги побудовано на єдиному доводі: у листопаді 2016 року і 19.05.2017 року відповідач через знайомих у м. Дніпрі та шляхом звернення зі скаргою до так званої «прокуратури Республіки Крим» відповідно поширив відносно позивача недостовірну інформацію про його шпигунську діяльність на території так званої «Республіки Крим». При цьому на підтвердження такого доводу позивач надав фотокопію скарги відповідача, адресованої так званому прокурору незаконно створеного субєкта Російської Федерації «Республіки Крим» незаконно анексованої Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог через їх недоведеність.

Так, ані позивач, ані його представник жодним належним, допустимим та достовірним доказом не довів факт поширення відповідачем зазначеної у позовній заяві інформації, оскільки фотокопія скарги сама по собі (без надання оригіналу та підтвердження доказу її подання) не є таким доказом відповідно до процесуального закону.

Між тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що інститут звільнення позивачів від доведення факту поширення недостовірної інформації, передбачений частиною 3 статті 277 Цивільного кодексу України, не є абсолютним, бо не має наслідком гарантоване звільнення позивача від обовязку обґрунтувати заявлений позов та довести порушення свого права як таке.

Крім того, твердження представника позивача у судовому засіданні про наявність у нібито поширеній відповідачем інформації ознак оціночного судження по суті позбавляє позов елементу обґрунтованості, оскільки відповідно до частини 1 статті 30 Закону України від 02.10.1992 року №2657-ХІІ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення заявленого у справі позову.

Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 94А/20) у позові до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 94А/20) про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян