Справа № 460/2003/14-ц
Провадження №2/460/88/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

прокурора Труби Н.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові справу за позовом Прокурора Яворівського району Львівської області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області до ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Прокурор Яворівського району Львівської області звернувся до суду в інтересах держави ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Яворівського районного суду від 29.05.2014 ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000400 від 26 березня 2014 року щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.367 КК України закрито. Судом встановлено, що ОСОБА_5, працюючи на посаді голови ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області в 2007 році, здійснював розгляд та погодження виготовленої технічної документації з відведення у власність земельної ділянки площею 0,15 га в с. Страдч ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка фактично частково знаходилась за межами населеного пункту. Внаслідок неправомірних дій сільського голови, відповідачу ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на землю серії ЯД № 454245 від 21 серпня 2007 року на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Оскільки земельна ділянка частково знаходилась за межами населеного пункту, то розпорядження такою земельною ділянкою не входить до сфери повноважень сільської ради, а відтак державний акт про право власності на землю підлягає скасуванню. Земельну ділянку просить вилучити у ОСОБА_6 та передати в розпорядження ОСОБА_3 сільської ради.

08.08.2014 відповідач ОСОБА_4 подав заперечення на позовну заяву, в якому заперечує проти позову повністю у звязку з тим, що вимоги Прокурора Яворівського району Львівської області є незаконними та необгрунтованими. В обґрунтування заперечень зазначив, що за твердженням прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5, полягало у «підписанні технічного завдання на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що передавалась у власність громадянину, рішення ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області, схеми розміщення земельної ділянки, акту встановлення і узгодження меж, кадастрового плану земельної ділянки та викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), із недостовірними даними щодо місця розташування земельної ділянки, призвело до подальшого виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та неправомірної передачі у власність ОСОБА_4М.». Проте, підставою отримання у власність земельної ділянки є не підпис ОСОБА_5, а сукупність правочинів, які вчинялись різними особами, як фізичними, так і юридичними, правопорушень щодо яких не встановлено, ніякі документи недійсними не визнано. Звертаючись до суду з позовом прокурор не ставить під сумнів правомірність - незаконність чи недійсність рішення ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області № 315 від 19.07.2007. Окрім того, вимогою про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку без вимоги про скасування рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування Прокуратура позбавляє громадянина не лише права власності на конкретну земельну ділянку, а й права в майбутньому отримати безкоштовно будь-яку іншу земельну ділянку , оскільки громадянин буде вважатися таким, щодо якого вже приймалося рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та він скористався своїм правом на безкоштовне отримання у власність земельної ділянки. Тому просить з цих підстав відмовити в позові прокурора.

В судовому засіданні прокурор Труба Н.В. позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позові. Просить задовольнити такий повністю.

Представник позивача ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області не зявився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, посилаючись на доводи викладені у заперечені на позовну заяву.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області № 315 від 19.07.2007 ОСОБА_4 надано у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в с. Страдч Яворівського району Львівської області між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8

21.08.2007 ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 454245 на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради № 315 від 19.07.2007.

Ухвалою Яворівського районного суду від 29.05.2014 у справі № 460/1265/14-к ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України, у звязку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 26 березня 2014 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України закрито.

З ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 29.05.2014 в справі № 460/1265/14-к встановлено, що неналежне виконання службових обовязків ОСОБА_5, що полягало у підписанні технічного завдання на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що передавалась у власність ОСОБА_4, рішення ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області, схеми розміщення земельної ділянки, акту встановлення і узгодження меж, кадастрового плану земельної ділянки та викопіювання з індексної карти (картографічного матеріалу), із недостовірними даними щодо місця розташування земельної ділянки, призвело в тому числі і до подальшого виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку та неправомірної її передачі у власність ОСОБА_4 внаслідок цього із земель державної власності неправомірно вилучено земельну ділянку загальною площею 0,15 га та вартістю 380 880 гривень, чим завдано державним інтересам шкоди на вказану суму, що є тяжким наслідком.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України в редакції від 20.06.2007, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Прокурор, як на підставу для представництва інтересів держави в суді, посилався на порушення інтересів держави в особі ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області у звязку з вибуттям з державної власності земельної ділянки площею 0,15 га, яка частково знаходиться за межами населеного пункту, тобто не входить до сфери повноважень щодо розпорядження такою органом місцевого самоврядування ОСОБА_3 сільською радою.

Проте, таке посилання не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки право на судовий захист суб'єктивних прав, свобод та інтересів юридичних осіб, а також держави здійснюється шляхом звернення до суду з позовом, який у процесуальному розумінні є зверненням до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів і складається з двох елементів: предмету та підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Згідно із ст. 45 ЦПК України в редакції від 04.06.2014 (діяла на час звернення до суду з позовом) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В резолютивній частині рішення Конституційного Суду України зазначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах"потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вже зазначалося та було встановлено судом, прокурор, звертаючись із позовом у даній справі в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, таким органом визначив ОСОБА_3 сільську раду Яворівського району Львівської області, хоча мотивом заявленого позову є саме неправомірне, з перевищенням власних повноважень розпорядження органом місцевого самоврядування земельною ділянкою, що частково розташована за межами населеного пункту, тобто належить до сфери управління відповідного органу державної влади згідно Перехідних положень Земельного кодексу України. Звідси слідує, що захисту підлягають інтереси держави не в особі ОСОБА_3 сільської ради, а в особі органу виконавчої влади, до сфери якого належить розпорядження земельними ділянками за межами населеного пункту.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 258 від 10.05.2012 затверджено Положення про головне управління Держземагенства в області (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за № 852/21164), згідно з пунктом 4.32. якого Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів у сфері земельних відносин щодо спрощення процедури відведення земельних ділянок" № 365-VIІ від 02.07.2013, який набув чинності із 27.07.2013, пункт "і" частини першої статті 15 Земельного кодексу Українивиключено; статтю 151 Земельного кодексу України (Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин) доповнено пунктом1), згідно з яким до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить: зокрема розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру"постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно із пунктом 1 якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями якого є: 1) реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру; 2) надання адміністративних послуг згідно із законом у відповідній сфері; 3) внесення на розгляд Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначеній сфері, крім пропозицій щодо формування державної політики з використання і охорони земель сільськогосподарського призначення, які вносяться на розгляд Міністра аграрної політики та продовольства.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: серед іншого розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до п.п. 12 п. 4 Положення про ГУ Держгеокадастру у Львівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 01.02.2016 р. №48 ГУ Держгеокадастру у Львівській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Львівської області.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Львівській області є уповноваженим органом на захист спірних правовідносин, отже при подачі позовної заяви прокурором неправильно визначено позивача, тобто орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень ст. ст. 116, 118, 126 ЗК України (у редакції чинній на момент видачі оскаржуваного державного акта) право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та посвідчується державними актами.

У відповідності до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно із ч.1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Підпунктом 1.4. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43 (у редакції чинній на момент видачі оскаржуваного державного акта) встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таким чином, оскільки правовою підставою видачі державного акта на право власності на земельну ділянку слугує рішення органу місцевого самоврядування, то такий правовстановлюючий документ має похідний характер від відповідного рішення, видається на зазначену у рішенні земельну ділянку і є документом, що підтверджує та посвідчує відповідне право.

Прокурор Яворівського району Львівської області рішення ОСОБА_3 сільської ради на підставі якого відповідачу видано оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не оскаржує та питання про скасування такого не порушує.

08 грудня 2015 року ОСОБА_4 відчужив земельну ділянку :06:001:0157 площею 0,150 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться в селі Страдч Яворівського району Львівської області ОСОБА_9, що підтверджується Договором купівлі продажу земельної ділянки серії НАС № 300842 від 28.12.2015, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі № 2525.

Таким чином прокурор вимагає повернення майна відчуженого третій особі за договором, учасником якого позивач не був, належним способом захисту є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом віндикації (статті 387, 388 ЦК України), однак позивач жодних вимог до власника майна ОСОБА_9 не заявляє.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що в позові прокурора Яворівського району Львівської області в інтересах ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові прокурора Яворівського району Львівської області в інтересах держави в особі ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області до ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повне рішення складено 19.10.2018.

Суддя І.М.Карпин