Справа №442/8461/18
Провадження №2/442/2569/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Павлів З.С.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути заборгованості з відповідача у розмірі 80000 грн. за договором позики та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в 19 вересня 2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким він передав відповідачу 80000 грн. Зазначену суму відповідач повинен був повернути позивачу до 19 вересня 2018 року. Однак, всупереч умовам такого договору відповідач позику не повернув. Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобовязання та права позивача.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. 28.12.2018 подав суду відзив на позовну заяву, яким фактично визнав позовні вимоги, додатково пояснив, що повернути борг вчасно не зміг через відсутність коштів.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_4 кошти в розмірі 80000 гривень, що підтверджується договором позики, наявним в матеріалах справи від 19.09.2018, згідно якого останній зобов'язався повернути ОСОБА_2 суму позики у строк до 19 вересня 2018 року (а.с.4).

19 вересня 2018 року закінчився строк повернення боргу, проте відповідач умови договору не виконав та кошти у встановлений строк у повному обсязі не повернув.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства у строк, зазначений в договорі, у випадку порушення зобовязання, згідно ст.611 ЦК України, боржник повинен відшкодувати завдані збитки, відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Враховуючи наведене суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 80000 (вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 800 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: вул. Твердохліба 24 м. Дрогобич Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1.

Суддя Павлів З.С.