Справа № 127/2-200/2004
Провадження № 22-ц/772/1680/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 рокуСправа № 127/2-200/2004м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Берегового О.Ю., Медяного В.М.,

за участю секретаря судового засідання: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №127/2-200/2004 за скаргою ОСОБА_3 за участі заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4, начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 на бездіяльність у виконавчому провадженні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2018 року, яка постановлена суддею Романюк Л.Ф. в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області о 15 год. 30 хв., повний текст складено 04 липня 2017 року,

в с т а н о в и в :

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся у суд з зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що 07 червня 2018 року отримав лист з постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 04 червня 2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 55866782 з виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 17 лютого 2017 року.

Підставою для такого закінчення, як вважає державний виконавець, стало неповернення Вінницьким міським судом Вінницької області іншого виконавчого листа для виконання, після відновлення виконавчого провадження. Вважає, що його права порушенні з наступних підстав: суд своєчасно не відіслав виконавчий лист, то він міг бути втрачений поштою і тоді виконавець зобовязаний звернутись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа; справа №127/2-200/2004 перебуває часто в апеляційному суді, або у Верховному Суді, то в разі його знаходження у справі, Вінницький міський суду Вінницької області не міг вчасно його повернути, а виконавець повторно не звернувся; пройшов значний час, а законне рішення суду і на сьогодні не виконане та не вжиті державним виконавцем всі міри передбачені законом до боржника; відновивши виконавче провадження, державний виконавець не вжив будь яких дій до боржника, особливо коли справа стосується виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Таким чином, просив суд: визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 при виконанні виконавчого провадження ВП №55866782 з виконання виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 15 серпня 2017року неправомірною, а постанову про закінчення виконавчого провадження від 04 червня 2018 року ВП №55866782 скасувати як незаконну; визнати бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 у відсутності контролю за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 15 серпня 2017 року неправомірною; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно вчинити всі виконавчі дії, згідно ЗУ «Про виконавче провадження » і виконання листа №127/2-200/2004 та надати суду і скаржнику в 10-ти денний строк з дня прийняття ухвали суду, інформацію про виконання рішення суду; зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 здійснити контроль за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та надати суду і скаржнику в 10-ти денний строк з дня прийняття ухвали суду, інформацію про вчиненні дії з контролю за законністю, повнотою і своєчасністю дій державного виконавця при виконанні виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 15 серпня 2017 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2018 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просив ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову якою скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився направив на адресу апеляційного суду заяву в якій просив розгляд справи відкласти, в звязку з направленням на лікування за межі області.

Разом з тим, на підтвердження лікування ОСОБА_3 надав копію направлення на стаціонарне лікування до Вінницького обласного клінічного госпіталю ветеранів війни, однак колегія суддів його критично оцінює, оскільки копія направлення належним чином не завірена. Крім того, в клопотанні зазначає, що повертається у м. Вінницю 17 серпня 2018 року, проте з того ж направлення вбачається, що датою виписки є 22 серпня 2018 року.

Крім того, старший державний виконавець Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4 та начальник Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_5 повідомлені належним чином про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що учасники справи повідомленні належним чином, а тому на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб передбачений Законом.

Судом встановлено, що рішенням Замостянського райсуду м. Вінниці від 01 березня 2004 року позов ОСОБА_3 до ДАК «Укрресурси» про зміну дати наказу про звільнення та стягнення середньомісячного заробітку задоволено частково. Зобовязано ДАК «Укрресурси» змінити дату наказу №25-а-к від 07 березня 2002 року про звільнення ОСОБА_3, виданого на виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 січня 2001 року та провести з ним повний розрахунок. Стягнуто з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_3 витрати повязані з розглядом трудового спору в сумі 900 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 100 грн., а всього 1000 грн.

Європейським судом з прав людини 17 липня 2014 року прийнято рішення у справі «ОСОБА_3 та інші проти України» яким постановлено, що у справах наведених у додатку 1 до рішення:

Було порушення пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; було порушення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; а) упродовж трьох місяців держава відповідач має виконати рішення національних органів, ухвалені на користь заявників, які підлягають виконанню та виплатити по 2000 євро кожному із заявників (або його правонаступникам), наведених у додатку відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди та компенсацію судових та інших витрат плюс будь які податки, що можуть нараховуватись заявникам на зазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави відповідача за курсом на день здійснення платежу; б) із закінченням зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої може бути додано три відсоткові пункти.

З вище викладеного випливає, що рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_3 та інші проти України» має бути виконано у строк до 17 жовтня 2014 року.

Постановою про закінчення виконавчого провадження №49014939 від 06 жовтня 2017 року заступника начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_6 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа дубліката № 2-200/2004, виданого 05 серпня 2015 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до Акціонерної компанії «Укрресурси» про скасування наказу та зобовязання вчинити дії залишений без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Акціонерної компанії «Укрресурси» про скасування наказу та зобовязання вчинити дії відмовлено.

Також, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суд Вінницької області від 20 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 до Акціонерної компанії «Укрресурси» про зміну дати звільнення задоволено.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2016 року, стягнуто з АК «Укрресурси» на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 767 322 грн. з яких доплату за сумісництво посад в сумі 4500 грн. щомісячно за період з 01 березня 2002 року по 01 грудня 2015 року (4500 грн. 165 місяців) = 742 500 грн., середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2015 року на суму 11 322 грн. і відшкодування за затримку проведення повного розрахунку за період з 01 грудня 2015 року по 01 січня 2016 року середньомісячний заробіток на суму 13500 грн.

Як вбачається з зазначеного рішення, відшкодування за затримку проведення повного розрахунку вираховувалось період з 01 грудня 2015 року, тобто зі зміненої дати звільнення ОСОБА_3, відповідно до наказу №1 від 01 грудня 2015 року.

Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року, стягнуто з АК «Укрресурси» на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток на основній посаді заступника директора, в сумі 9000 грн. за затримку видачі трудової книжки за період з 09 травня 2012 року по 01 грудня 2015 року в сумі 385 200 грн., компенсацію за дві невикористаних щорічних відпустки, при щомісячній доплаті 4500 грн. за період з 01 березня 2002 року по 26 грудня 2015 року в сумі 49627 грн., відшкодування за затримку повного розрахунку за період з 01 січня 2016 року по 10 травня 2016 року в сумі 58500 грн. та вихідну допомогу за один місяць в сумі 13500 грн., а всього на загальну суму 506827 грн.

Отже, з вказаного рішення суду вбачається, що наказом №1 від 01 грудня 2015 року ДАК «Укрресурси» змінено дату звільнення ОСОБА_3 з 08 травня 2012 року на 01 грудня 2015 року на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 25 січня 2001 року, про що внесено відповідний запис в трудову книжку. Даний наказ виконано, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача. При розрахунку заборгованості, суд у своєму рішенні зазначав змінену дату звільнення відповідно до наказу №1 від 01 грудня 2015 року.

Також, зазначені обставини підтверджуються ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року .

Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55866782 від 04 червня 2018 року, що постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7 зобовязано виконати рішення суду.

Державним виконавцем Бялим М.Г. 11 квітня 2018 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання листа № 127/2-200/2004 виданого 17 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року. Постановою про відновлення виконавчого провадження з виконання у відповідності до вимог ч.2 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем зобовязаного Вінницький міський суд Вінницької області у місячний строк з дня надходження даної постанови, повернути виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2017 року у справі № 127/2-200/2004 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Копію постанови про відновлення виконавчого провадження направлено боржнику та Вінницькому міському суду Вінницької області до виконання, стягувачу до відома.

Станом на 29 травня 2018 року виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2017 року у справі №127/2-200/2004, отриманий Вінницьким міським судом Вінницької області 17 жовтня 2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не предявлено.

У відповідності до вимог п. 13 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/2-200/2004, виданого 17 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року.

Слід зазначити, що Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06 жовтня 2017 року повідомлено державного виконавця Бялого М.Г., що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 06 жовтня 2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 49014939 з примусового виконання виконавчого листа дублікату виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 05 серпня 2015 року у справі №127/2-200/2004 за рішенням Замостянського районного суд м. Вінниці від 01 березня 2004 року.

Таким чином, виконавче провадження ВП 49014939 з примусового виконання виконавчого листа дублікату виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 05 серпня 2015 року у справі № 2-200/2004 року за рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року завершено 06 жовтня 2017 року та на виконанні у Печерському районному відділенні державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві не перебуває.

Як вбачається з вище викладеного, державним виконавцем Бялим М.Г. вжиті виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004, виданого 17 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року.

За наслідками проведених виконавчих дій державним виконавцем Бялим М.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка станом на 04 червня 2018 року набрала законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, ні державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ні державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7 не може проводити виконавчі дії по завершеним виконавчим провадженням, по яким набрали законної сили постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавче провадження №55866782 підлягає закінченню (а.с.3-4).

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у випадках передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Отже, у разі фактичного виконання рішення суду, повернення виконавчого документа державним виконавцем до суду, який його видав відповідає вимогам Закону.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначенні статтею 41 цього Закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, як вбачається 04 червня 2018 року державним виконавцем Коломойцевим К.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55866782 з примусового виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 15 серпня 2017 року на підставі п.13 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про Виконавче провадження», а саме у звязку з непредявленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у встановлені строки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2018 року, яка набула законної сили відповідно до постанови Апеляційного суду Вінницької області від 06 березня 2018 року встановлено, що постановою заступника начальника відділу Печерського РВДВС м. Києва ОСОБА_6 від 06 жовтня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/2-2000/2004 від 05 серпня 2015 року закінчено у звязку з його фактичним виконанням в порядок та спосіб передбачений виконавчим документом (а.с.39-50).

Зокрема, згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 02 травня 2018 року встановлено, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 січня 2017 року, яким було зобовязано АК «Укррресурси» видати наказ про звільнення ОСОБА_3 з 26 грудня 2015 року, про що внести відповідний запис в трудову книжку, виконано (а.с.51-60).

Отже, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та постановленою ним ухвалою, оскільки судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судів першої інстанції, обґрунтовано викладених в оскаржуваній ухвалі суду, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правильним висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 серпня 2018 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_2

Судді: підписи ОСОБА_8

ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: ОСОБА_2