Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1259/18

Провадження 2/338/584/18

26 грудня 2018 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря Полек Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що вони одружилися 30 червня 2009 року, зареєструвавши шлюб у Нивочинській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 04. В шлюбі мають двоє дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею. Шлюбні відносини між ними не склалися, вони припинили спільне проживання, шлюб існує формально.

Позивач подала суду заяву, в якій заявлений позов підтримала, просить шлюб розірвати, розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідач подав суду заяву, в якій заявлений до нього позов визнав, просить шлюб розірвати, розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази у справі, які надані в розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони одружилися 30 червня 2009 року, зареєструвавши шлюб у Нивочинській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 04. В шлюбі мають двоє дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю.

Шлюбні відносини між сторонами не склалися, вони припинили спільне проживання. Сімя розпалась. Шлюб існує формально. Миритись не бажають.

Враховуючи, що сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, який існує формально, відповідач згідний на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 червня 2009 року у Нивочинській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 04 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2018 року.

Головуюча І.В. Круль