Справа № 296/5107/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за участі заінтересованої особи Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулись ОСОБА_1 і ОСОБА_2 із вказаною спільною заявою про розірвання шлюбу, який зареєстровано між ними 30 грудня 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2861.

Заявники у своїй заяві вказують, що під час проживання в шлюбі 4 січня 2008 року у них народився син ОСОБА_3. Вони прийшли до спільного рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх намагання зберегти сімю не вдалися. Перед зверненням до суду вони узгодили питання, повязанні з утриманням їх малолітнього сина на умовах підписаного ними договору, майнових спорів не мають.

Ухвалою суді від 3 вересня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і призначено у справі судове засідання.

Сторони у судове засідання не зявились.

2 листопада 2018 року від представника ОСОБА_1, ОСОБА_4, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1.

ОСОБА_2 2 листопада 2018 року також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де просить заяву задовольнити.

31 жовтня 2018 року від Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до суду надійшло клопотання за № 562/14/8.26-15 від 31.10.2018 про розгляд справи за відсутності представника відділу згідно чинного законодавства, в якій заперечень проти заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заінтересована особа не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між ОСОБА_1, 09.08.1971 р. н., та ОСОБА_2, 18.01.1973 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 2861 (а. с. 31).

Згідно копії свідоцтва про народження, під час проживання в шлюбі у сторін 4 січня 2008 року народився син ОСОБА_3 (а. с. 12).

Встановлено, що за час спільного проживання заявники не змогли створити міцної та дружньої сімї. Непорозуміння, що виникали між ними з різних причин, привели до її розпаду.

Заявники перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо.

За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З цього законодавчо-сформульованого поняття сім'ї випливає, що однією із ознак сім'ї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категорична позиція сторін з приводу розірвання шлюбу та їх небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправя шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.104-105,109, 189 СК України, ст.ст.4, 12-13, 76-79, 81-83, 141, 197, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, який зареєстровано 30 грудня 1995 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між ОСОБА_1, 09.08.1971 р. н., та ОСОБА_2, 18.01.1973 р. н., актовий запис № 2861 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в Житомирському апеляційному суді через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський