Справа № 134/1111/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2018 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

та представника позивачів: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Довжок» про визнання додаткової угоди недійсною,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивачі звернулися до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Довжок» про визнання додаткової угоди недійсною, а саме:

-визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - 5037853 від 13.03.2014 року;

-визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - № 4980988 від 07.03.2014 року;

-визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - 7643139 від 11.11.2014 року.

Свої позовні вимоги представник позивачів мотивував тим, що позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Між ними та СТОВ «Довжок» в 2013-2014 р.р. були укладені договори оренди землі строком на 5 років.

Напередодні закінчення строку дії договорів оренди позивачі своїми листами повідомляли відповідача про небажання продовжувати та пролонговувати дані договори на новий строк.

Однак, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за Відповідачем по укладеним між позивачами та відповідачем договорів оренди землі строком на 10 років, підставою чому стали додаткові угоди до Договорів оренди землі.

Втім, додаткових угод позивачі не підписували, будь-яких третіх осіб на уповноваження підписання даних додаткових угод від імені орендодавця - не уповноважували.

Позивачі на момент подачі позову до суду додаткових угод не мають і про інформацію про порушені права щодо розпорядження ділянками, що належить їм на праві власності дізнались лише з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Укладення даних додаткових угод суперечить волі позивачів на вчинення даного виду правочину, тому вважають, що державна реєстрація пролонгації договорів оренди землі підлягає скасуванню.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача в судове засідання не зявилися, від представника відповідача ОСОБА_7 19.12.2018 до суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання через хворобу.

Так, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_7 від 19.12.2018 про перенесення слухання справи є не обґрунтованим, поданим без підтверджуючих доказів його хвороби та відрядження інших представників, тому задоволенню не підлягає і справа може бути розглянута на підставі наявних матеріалів поданих сторонами. Крім того, згідно довіреностей відповідача, у справі брали участь декілька представників (а.с. 87, 95, 96), котрі неодноразово були викликані в судове засідання, але до суду не зявлялися.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України представник відповідача до суду та учасникам справи відзив не надіслав.

Примірники додаткових угод до договорів оренди землі, які повинні бути у сторони договору, відповідач суду не надав, не виконавши ухвалу суду від 12 вересня 2018 року про надання суду таких доказів. Сектор державної реєстрації Крижопільської РДА надав суду тільки сканкопії додаткових угод (а.с. 62-64).

12.09.2018 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи та витребування оригіналів доказів. Однак, за відсутності оригіналів документів, які відповідач суду не надав, провести судово-почеркознавчу експертизу неможливо.

Таким чином, ухилення Відповідача надати суду оригінали додаткових угод до договорів оренди землі, примірники яких у нього повинні бути як у сторони за даними договорами, суд розцінює як визнання Відповідачем вимог Позивачів про недійсність додаткових угод.

Вислухавши представника позивачів, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення позову.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

Між ними та СТОВ «Довжок» в 2013-2014 р.р. були укладені договори оренди землі строком на 5 років.

Так, позивачу, ОСОБА_2, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,1893 га., кадастровий номер :04:002:0115, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18337815 від 27.02.2014 року (а.с. 17).

Між ОСОБА_2 та відповідачем СТОВ «Довжок» було укладено Договір оренди землі № б/н від 21.09.2013 р. строком на 5 років (а.с. 14, 15).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29.06.2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_8 за реєстраційним номером: 22997883 від 29.06.2017 року, інше речове право оренди за Відповідачем було зареєстроване за № 5037853 від 13.03.2014 року строком на 5 років, тобто до 21.09.2018 року, що зазначено державним реєстратором безпосередньо в інформаційній довідці в графі «Зміст, характеристика іншого речового права» (а.с. 19).

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 своїм листом повідомив відповідача про небажання продовжувати та пролонговувати даний договір на новий строк (а.с. 16).

Однак, Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, індексний номер документа 123472385 від 11.05.2018 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_9 за реєстраційним номером: 28076276, від 07.05.2018, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за Відповідачем по укладеному між ОСОБА_2 та Відповідачем договорі оренди землі від 2013 року, строком на 10 років, підставою чому стала додаткова угода № б/н від 01.02.2013 року до Договору оренди землі № б/н від 21.09.2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 5037853 від 13.03.2014 року (а.с. 23, 24).

Позивачу, ОСОБА_3, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,0895 га., кадастровий номер :04:002:0114, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 183411787 від 27.02.2014 року (а.с. 27).

Між ОСОБА_3 та СТОВ «Довжок» було укладено Договір оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р. строком на 5 років (а.с. 28, 29).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29.06.2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_8 за реєстраційним номером: 22997883 від 29.06.2017 року, інше речове право оренди за Відповідачем було зареєстроване за № 4980988 від 07.03.2014 строком на 5 років, тобто до 21.09.2018 року (а.с. 31, 32).

У липні 2018 року позивач ОСОБА_3 своїм листом повідомила відповідача про небажання продовжувати та пролонговувати даний договір на новий строк (а.с. 33).

Однак, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, індексний номер документа 123472385 від 11.05.2018 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_9 за реєстраційним номером: 28076276, від 07.05.2018, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за Відповідачем по укладеному між ОСОБА_3 та Відповідачем договорі оренди землі від 21.09.2013 року, строком на 10 років, підставою чому стала додаткова угода № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди землі № б/н від 21.09.2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 4980988 від 07.03.2014 року (а.с. 31, 32).

Позивачу, ОСОБА_4, на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,3677 га., кадастровий номер :04:001:0337, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 50415393 від 21.12.2015 року (а.с. 37).

Між ОСОБА_4 та СТОВ «Довжок» було укладено Договір оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р. строком на 5 років (а.с. 39, 40).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа 90810283 від 29.06.2017 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_8 за реєстраційним номером: 22997883 від 29.06.2017 року, інше речове право оренди за Відповідачем було зареєстроване за № 7643139 від 11.11.2014 строком на 5 років, тобто до 21.09.2018 року, що зазначено безпосередньо реєстратором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно особисто зазначено в графі «зміст, характеристика іншого речового права» (а.с. 44, 45).

У липні позивач ОСОБА_4 своїм листом повідомив відповідача про небажання продовжувати та пролонговувати даний договір на новий строк (а.с. 42).

Однак, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, індексний номер документа 123472385 від 11.05.2018 року, отриманої на підставі заяви ОСОБА_9 за реєстраційним номером: 28076276, від 07.05.2018, державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_6 було зареєстровано пролонгацію іншого речового права оренди за Відповідачем по укладеному між ОСОБА_4 та Відповідачем договору оренди земельної ділянки від 21.09.2013 року, строком на 10 років, підставою чому стала додаткова угода № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 року, про що державним реєстратором вчинено запис за індексним номером 7643139 від 11.11.2014 року (а.с. 46).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно ст. 93 ЗК України …орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відповідно ст. 152 ЗК України … власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідно до договорів оренди землі, укладеними між позивачами та відповідачем, договори були укладені строком на 5 років.Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Згідно вказаних договорів дія договорів оренди припиняється у разі закінчення строку, на який їх було укладено.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 207 ЦК України регламентує вимоги до письмової форми правочину і у її частині 2 зазначено,що правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

З огляду на вищевикладене Додаткові угоди до Договорів оренди землі укладені з порушенням вимог ч. 4 ст.203 ЦК України.

Як зазначають позивачі у позовній заяві і у своїх поясненнях в судовому засіданні додаткових угод вони не підписували і нікого не уповноважували на їх підписання. Більше того, частина 4 ст. 207 ЦК України дозволяє підпис іншої особи на тексті правочину лише у присутності сторони правочину за її дорученням у випадку, якщо ця сторона не може підписатися власноручно у звязку з хворобою або фізичною вадою.

Відповідач не надавши на вимогу суду оригіналів додаткових угод для їх експертного дослідження, таким чином визнав вимоги Позивачів про те, що зазначені додаткові угоди підписані не ними.

Оскільки правочини Позивачами не підписувалися, їх волевиявлення на вчинення цих правочинів відсутнє, є порушення вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до розяснень які містяться в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними недійсним може бути визнано лише укладений договір.

Оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірних додаткових угод, вони є укладеними, а отже оспорюваними та за рішенням суду можуть бути визнані недійсними.

Суд вважає, що за таких обставин додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок, укладених між позивачами та відповідачем слід визнати недійсними.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в розмірі по 704,80 грн. кожному.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Довжок» про визнання додаткової угоди недійсною задовольнити повністю.

Визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - 5037853 від 13.03.2014 року.

Визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - № 4980988 від 07.03.2014 року.

Визнати недійсною Додаткову угоду № б/н від 01.02.2018 року до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 21.09.2013 р., що була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право оренди - 7643139 від 11.11.2014 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Довжок» (24335, Вінницька область, Тростянецький район, с. Савинці, вул. Молодіжна, 23, код ЄДРПОУ: 32148490) на користь позивачів ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНКОПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (РНКОПП НОМЕР_3) по 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок понесених ними судових витрат по оплаті судового збору кожному.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2018.

Суддя: