Ухвала

21 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 212/1101/18

провадження № 61-45614ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року отримано 25 вересня 2018 року, що підтверджується конвертом

та супровідним листом апеляційного суду Дніпропетровської області

від 30 серпня 2018 року щодо направлення копії постанови від 28 серпня 2018 року на його адресу, а також довідкою про отримання рекомендованого листа у відділенні пошти.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, посилаючись на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише у суді першої інстанції. Порушені права споживача можуть бути захищені не лише у суді першої інстанції, але й у судах інших інстанцій, розгляд справи в яких є частиною єдиного цивільного процесу.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 14-57цс18 від 21 березня 2018 року.

Проте, як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 не є споживачем послуг у даному спорі, оскільки не є стороною страхових правовідносин, які виникли з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв'язку з із цим обставини, зазначені вище, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

При цьому необхідно звернути увагу заявника, що його може бути звільнено від сплати судового збору за подання вказаної скарги з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема, частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 352,40 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському районі міста Києва; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; МФО - 899998; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності

банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 28 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська