"26" грудня 2018 р.
справа № 642/1591/18
провадження № 2-др/642/17/18
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної О.В.,
за участю секретаря Буряковської К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Акціонерний комерційний банк Райффайзенбанк, АТ ОТП Банк про поділ майна подружжя, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 року позов ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Акціонерний комерційний банк Райффайзенбанк, АТ ОТП Банк про поділ майна подружжя - задоволено.
При винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за правничу допомогу, яку просив позивач стягнути з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 4800 грн.
Сторона позивача до закінчення судових дебатів зробила заяву про надання доказів витрат на правничу допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
За заявою позивача судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу. У заяві про ухвалення додаткового рішенняя позивач ОСОБА_1 просить стягнути на її користь з відповідача 8 900 грн.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК Україниу разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Судом вирішено розглянути заяву без повідомлення та виклику сторін у судове засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Представництво у суді адвокат ОСОБА_3 здійснював на підставі договору про надання правової допомоги № 01/06-1 від 01 червня 2018 року (а.с. 131).
Крім того, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги № 05/03-1 від 05 березня 2018 року із адвокатом ОСОБА_4 (а.с. 121).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано:
- акт виконаних робіт за договором № 05/03-1 від 19 грудня 2018 року, підписаний сторонами, за надані послуги у сумі 2700 грн (а.с. 226);
- квитанція № 1 від 19 грудня 2018 року, згідно якої сплачено ОСОБА_1 2700 грн адвокату ОСОБА_4 за надання правової допомоги згідно договору № 05/03-1 від 05.03.2018 року (а.с. 225);
- додаток до договору про надання правової допомоги № 05/03-1 від 19.12.2018 року у якому конкретизовано які саме послуги були надані адвокатом ОСОБА_4;
- акт виконаних робіт за договором № 01/06-1 від 01 червня 2018 року підписаний сторонами, за надані послуги у сумі 6200 грн (а.с. 230);
- квитанція № 1 від 19 грудня 2018 року, згідно якої сплачено ОСОБА_1 6700 грн адвокату ОСОБА_3 за надання правової допомоги згідно договору № 01/06-1 від 01 червня 2018 року (а.с. 229);
- додаток до договору про надання правової допомоги № 01/06-1 від 01.06.2018 року у якому конкретизовано які саме послуги були надані адвокатом ОСОБА_3
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт що судом задоволені зменшені позовні вимоги, та приходить до висновку щодо часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3300 грн.
Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат з відповідача в розмірі 3300 грн.
Керуючись ст.270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Акціонерний комерційний банк Райффайзенбанк, АТ ОТП Банк про поділ майна подружжя.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.В. Бородіна