_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6190/18
Провадження № 2/520/4778/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 управління поліції в Одеській області у відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн., посилаючись на те, що посадовими особами ГУНП не були вчасно внесені відомості до ЄРДР щодо вчинення у відношенні нього та його сім'ї кримінального правопорушення.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління національної поліції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України в Одеській області до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, 15.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою про кримінальне правопорушення, що підтверджується відповідною печаткою, та просив надати копію витягу з ЄРДР.

У подальшому позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 року у справі № 520/1925/18 задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано незаконною бездіяльність відповідних осіб посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, зобов'язано внести вказані відомості.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-440цс16, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173,1174 цього Кодексу).

Оскільки судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси визнавалась незаконною бездіяльність слідчих органів щодо невнесення відомостей до ЄРДР, суд дійшов висновку, що відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Положеннями п. 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 КонституціїУкраїни судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Проаналізувавши встановлені обставини у цій справі, що стосуються наявності порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, та враховуючи ті зусилля, які позивач доклав для з'ясування питання розгляду слідчими органами його заяви від 12.02.2018 року, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою працівників правоохоронних органів щодо нього.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Суд погоджується з доводами позивача щодо завдання йому моральної шкоди, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, є завищеним, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.12,13,81,141,263-265ЦПК України, ст.ст.16,22,1174,1176 ЦК України,Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, задовольнити частково.

Стягнути з Держави Україна на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відкритого в Казначействі спеціального рахунку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.