Провадження: 2-во/484/62/18
Справа: 484/1473/17
У Х В А Л А

27 грудня 2018 року Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області у складі

головуючого - судді Закревського В.І.,

при секретарі судового засідання - Ярославській С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної Судової Адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в частині стягнення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.06.2018 року шлюб, зареєстрований 07.12.2015 року відділом ДРАЦС по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 27 - розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 змінити прізвище на "ОСОБА_2". Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Велика Мечетня Кривоозерського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 16.05.2017 р. та до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

До суду надійшла заява представника ДСА України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа від 21.06.2017 року по справі №484/1473/17, в якій заявник просить поновити строк пред'явлення до виконання вказаного виконавчого листа в частині стягнення судового збору та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, місце та дату судового розгляду були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не відомі, іхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

У відповідності дост. 432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 19 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Аналізуючи норми наведених статей, суд зазначає, що опискою або арифметичною помилкою є описка або помилка технічного характеру. Термін описка означає помилку в написаному тексті, зокрема через неуважність. Під опискою необхідно розуміти зроблену помилку в написанні слів (спотворення слів); спотворення (неточність): прізвища, імені й по-батькові, в зазначенні ініціалів, назві юридичних осіб, їхніх адрес тощо. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Таким чином, заявник не вірно визначила процесуальну підставу звернення до суду із заявленою вимогою.

Вимоги заяви про виправлення помилки у виконавчому листі задоволенню не підлягають, оскільки виконавчий лист було видано у суворій відповідності до резолютивної частини рішення суду, натомість виправлення помилки у виконавчому листі можливо лише тоді, коли внаслідок помилки зміст виконавчого листа відрізняється від змісту резолютивної частини рішення суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю, при здійсненні виконавчого провадження, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Що стосується вимог поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в частині стягнення судового збору, то суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.12 вказаного Закону виконавчі документи за якими стягувачем є держава або державний орган можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 11.07.2017 року, виконавчий документ - виконавчий лист № 2/484/991/17 виданий 21.06.2017 року, повернуто стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не містить обліковий номер платника податків боржника.

Вказане повідомлення отримане ДСА України 20.07.2017 року, тобто строк пред'явлення судового наказу до виконання перервався та починає обчислюватись із 20.07.2017 року. Тобто, у стягувача було ще три місяці, щоб звернутись до суду із заявою про виправлення описки та пред'явити виконавчий лист до виконання, однак, ДСА України цього зроблено не було.

Велика завантаженість та стислі строки пред'явлення виконавчих документів про стягнення судового збору до виконання, як вказала представник ДСА України у заяві не є на думку суду поважними причинами пропущення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст. 247, 258-260, 269, 353, 432, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної Судової Адміністрації України про виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого документа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в частині стягнення судового збору (справа № 484/1473/17) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя :