441/1628/18 2/441/831/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2018р. м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 28.09.2018 звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 04.06.2002 відділом РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, актовий запис № 131, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4, 16.10.2002р.н. та ОСОБА_5, 04.04.2012р.н., спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сімейні цінності, що хоч і проживають разом в будинку, проте стосунки як подружжя не підтримують, за таких обставин переконана про втрату до ОСОБА_3 почуття поваги і любові, вважає збереження шлюбу та примирення неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.10.2018 провадження у справі відкрито.

Позивачка в суді вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, окрім цього пояснила, що з листопада 2018 року проживають окремо, а з квітня 2018 року стосунки як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, що вона зустріла іншого чоловіка з яким має намір створити сімю, просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підстав розірвання шлюбу - не заперечив.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із пояснень сторін в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували 04.06.2002 шлюб у відділі РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, актовий запис № 131, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4 16.10.2002р.н. та ОСОБА_5 04.04.2012р.н., що з листопада 2018 року проживають окремо, а з квітня 2018 року стосунків як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім'ї - різні погляди на шлюб та сім'ю, намір позивачки створити сімю з іншим чоловіком.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивачка у суді настоює на розірванні шлюбу, заперечила можливість примирення, поновлювати сімейні стосунки не бажає.

Відповідач позов визнав з мотивів наведених позивачкою в суді.

З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_5, суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення.

Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сімї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 133, 141, 209, 247, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 112, 113 СК України,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_5 (д.п. Французова) ОСОБА_6 (прож. на ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (прож. на ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2) зареєстрований 04 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції м.Львова, актовий запис № 131.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.12.2018.

С у д д я : ОСОБА_7 Онуфер