Справа № 686/6365/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі судового засідання - Дяковичу О.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши на відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом будинку,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом будинку, посилаючись на те, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 14 листопада 2013 року частково задоволено її позовну заяву та скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04 жовтня 2013 року по цивільній справі №686/23808/13-ц у справі за позовом ОСОБА_4 до неї про визнання права особистої власності на земельну ділянку.

Визнано за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, використаних у будівництві незавершеного будівництвом будинку по пров. Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

Позивач посилається на те, що у 1987 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4

Мають дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід з дитинства довічно; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2006 року шлюб між ними було розірвано.

В 1994 році ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку розміром 1000 ;в.м. по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка надавалася ОСОБА_4 та членам його сімї - дружини ОСОБА_3 та двох дітей, що підтверджується довідкою ЗАТ «Електро» від 01.07.2009 р., архівним витягом Хмельницької міської ради №308 від 31.01.2012 р.

Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.11.1994 року №130 надано дозвіл ОСОБА_4, який працював водієм УП №13 фірми «Електро», склад сімї 4 чол., проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, займає 1 кімнату площею 18 кв. м., на обліку по місцю роботи за №16 від 07.06.1988 р, на індивідуальну забудову за №2305 від 03.08.1993 року/за рахунок ділянок агрофірми «Проскурів», згідною з випискою із рішенням зборів від 24.02.1994 р.

З часу отримання дозволу на будівництво будинку вона з відповідачем розпочали будівництво та впродовж спільного проживання в шлюбі будували будинок.

Будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому будувався за спільні кошти подружжя та є спільним майном подружжя, на даний час не прийнятий в експлуатацію, незавершений будівництвом будинок придатний для проживання.

Вважає, що будинок за вище вказаною адресою готовий для проживання на 90%.

Тому на даний час виникла необхідність визнати право на 1/2 частини будівельних матеріалів у виді 1/2 частини незавершеного будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

До об'єктів нерухомого майна Цивільний кодексу України відносить житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376).

Відповідно до Закону від 1 липня 2004 р. № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об'єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення (ст. 5).

Позивач посилається на те, що виходячи з аналізу чинного законодавства та з урахуванням характерних ознак незавершеного будівництва слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

При вирішенні питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва слід враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Зазначений висновок підтверджується також положенням ч. 1 ст. 1 Закону № 1952-IV, відповідно до якого державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями статей 182, 331, 334 ЦК, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості є державна реєстрація прав на нього.

Законом № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2).

Позивач посилається на те, що за позивачем у незавершеному будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів. Однак, при наявності такого права вона не може реалізувати свої права власника, так як відповідач навмисно не хоче подавати до Держархбудконтролю Декларацію про завершення будівництва й отримання відповідного свідоцтва про право власності.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, просить визнати за нею право власності на 12 частину незавершеного будівництва.

Представник відповідача позов не визнав, вказавши на його безпідставність.

Заслухавши пояснення представників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у 1987 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_4

Мають дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (інвалід з дитинства довічно), доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 липня 2006 року шлюб між ними було розірвано.

В 1994 році ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку розміром 1000 кв. м. по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому. Земельна ділянка надавалася ОСОБА_4 та членам його сімї - дружини ОСОБА_3 та двох дітей, що підтверджується довідкою ЗАТ «Електро» від 01.07.2009 р., архівним витягом Хмельницької міської ради №308 від 31.01.2012 р.

Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 24.11.1994 року №130 надано дозвіл ОСОБА_4, який працював водієм УП №13 фірми «Електро», склад сімї 4 чол., проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, займає 1 кімнату площею 18 кв. м., на обліку по місцю роботи за №16 від 07.06.1988 р, на індивідуальну забудову за №2305 від 03.08.1993 року/за рахунок ділянок агрофірми «Проскурів», згідною з випискою із рішенням зборів від 24.02.1994 р.

З часу отримання дозволу на будівництво будинку ОСОБА_3 з відповідачем розпочали будівництво та впродовж спільного проживання в шлюбі будували будинок.

Будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому будувався за спільні кошти подружжя та є спільним майном подружжя, на даний час не прийнятий в експлуатацію, незавершений будівництвом будинок придатний для проживання.

Вважає, що будинок за вище вказаною адресою готовий для проживання на 90%.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину обєкта права спільної сумісної власності, вказавши, що режим спільної сумісної власності незавершеного будівництва трансформувався в режим спільної часткової власності на будівельні матеріали.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12.06.2014 р. рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. скасовано.

Визнано незавершений будівництвом будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом будинок по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 7.12.2014 р. рішення апеляційного суду Хмельницької області від 12.06.2014 р. скасовано, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2014 р. залишено без змін.

Судом встановлено, що за ОСОБА_3 у незавершеному будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів. Однак, при наявності такого права позивач не може реалізувати свої права власника, так як відповідач не надає до Держархбудконтролю Декларацію про завершення будівництва й отримання відповідного свідоцтва про право власності.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати право ОСОБА_3 на 1/2 частини незавершеного будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

Керуючись ст.ст. 10, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 319, 364, 392, Цивільного кодексу України суд,

вирішив:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом будинку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частки незавершеного будівництвом будинку по провулку Ружичнянському, 11 в м. Хмельницькому.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 27.12.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ЛогіноваС.М.