Справа № 450/2385/18 Провадження № 2/450/1559/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Лаба С. П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради про спадкування за закoнoм, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним як спадкоємцем за закoнoм після смерті батька, ОСОБА_2, що помер 02 квітня 2006 року, право власності на домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 с. Відники Пустомитівського району Львівської області, що складається з А-1 житлового будинку, загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 63,6 кв.м., а також господарських будівель і споруд, а саме: а-1 сіни, а сходи, Б літня кухня, б сходи, В гараж, Г сарай, Д сарай, Ж сарай, Е господарська буд., пг погріб, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, №4 хвіртка, №5 хвіртка, №6 хвіртка, №7 хвіртка, №8 хвіртка, к криниця, І відмостка та право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що згідно погосподарського обліку домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники Пустомитівського району Львівської області, рахується за ОСОБА_3, однак право власності на це майно спадкодавцем зареєстровано не було, не зважаючи на те, що таке виникло внаслідок побудови нею у 1980 році житлового будинку.

Пoзивач ствeрджує, що 16.10.1997 року померла ОСОБА_3, яка розпорядилась своїм майном, заповівши усе своє майно своєму зятю, ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина в склад якої увійшлo домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 с. Відники Пустомитівського району Львівської області, що складається з А-1 житлового будинку, загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 63,6 кв.м., а також господарських будівель і споруд, а саме: а-1 сіни, а сходи, Б літня кухня, б сходи, В гараж, Г сарай, Д сарай, Ж сарай, Е господарська буд., пг погріб, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, №4 хвіртка, №5 хвіртка, №6 хвіртка, №7 хвіртка, №8 хвіртка, к криниця, І відмостка та право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року. На момент смерті спадкодавця, ОСОБА_3, ОСОБА_2 проживав разом із нею та після смерті продовжив управляти спадковим майном, тому, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на момент виникнення правовідносин, вважається таким, що прийняв спадщину.

02.04.2006 року помер ОСОБА_2, який майном на випадок смерті не розпорядився. До кола спадкоємців першої черги увійшов син спадкодавця, ОСОБА_1. До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшло домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники Пустомитівського району Львівської області та право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року. На момент смерті спадкодавця, ОСОБА_2, ОСОБА_1 проживав разом із ним, тому, відповідно до ст..1268 ЦК України, прийняв спадщину.

Однак, не зважаючи на вказані обставини, визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку на даний час неможливе, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, що зумовлює необхідність позивача звернутися в суд з позовом задля забезпечення захисту свого порушеного права на спадщину, який просить задоволити.

20.08.2018 року провадження у справі відкрито.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 34 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 083644 від 17.10.1997 року, виданого Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, вбачається, що 16.10.1997 року померла ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина в склад якої увійшлo домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники Пустомитівського району Львівської області, що складається з А-1 житлового будинку, загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 63,6 кв.м., а також господарських будівель і споруд, а саме: а-1 сіни, а сходи, Б літня кухня, б сходи, В гараж, Г сарай, Д сарай, Ж сарай, Е господарська буд., пг погріб, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, №4 хвіртка, №5 хвіртка, №6 хвіртка, №7 хвіртка, №8 хвіртка, к криниця, І відмостка та право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року.

Згідно з довідкою Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №1513 від 21.08.2017 року, домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники, згідно погосподарського обліку рахується за ОСОБА_3.

Згідно копії заповіту, посвідченого 15.04.1987 року виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за №8, ОСОБА_3 розпорядилась своїм майном, заповівши усе своє майно зятю, ОСОБА_2.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Звенигородської сільської ради №1513 від 21.08.2017 року, ОСОБА_2 постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована в цьому будинку, та після смерті продовжив управляти спадковим майном.

З копії свідоцтва про смерть 1-СГ №052609 від 03.04.2006 року, виданого Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 02.04.2006 року помер ОСОБА_2.

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшло домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники Пустомитівського району Львівської області та право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року.

Згідно з довідкою Звенигородської сільської ради №1514 року від 21.08.2017 року, ОСОБА_1 на момент смерті спадкодавця, ОСОБА_2, постійно проживав разом із ним по вул. Бічна Керницького, 42 в с. Відники.

Згідно копії свідоцтва про народження серія І-ЯК №027633 від 31.08.1966 року, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, а отже останній визнається спадкоємцем першої черги.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на момент виникнення правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як стверджується п.2 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернувся у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняв її, після смерті спадкодавця, ОСОБА_2, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний звязок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1258, 1269 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, який помер 02.04.2006 року, право на земельну частку (пай) у землі розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №444491 від 27.06.2018 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, який помер 02.04.2006 року, право власності на домоволодіння, розташоване по вул. Бічна Керницького, 42 с. Відники Пустомитівського району Львівської області, що складається з А-1 житлового будинку, загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 63,6 кв.м., а також господарських будівель і споруд, а саме: а-1 сіни, а сходи, Б літня кухня, б сходи, В гараж, Г сарай, Д сарай, Ж сарай, Е господарська буд., пг погріб, №1 огорожа, №2 огорожа, №3 ворота, №4 хвіртка, №5 хвіртка, №6 хвіртка, №7 хвіртка, №8 хвіртка, к криниця, І відмостка.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2018 року.

СуддяОСОБА_4