Номер провадження: 22-ц/785/4944/18
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року про заміну стягувача у виконавчому проваджені в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у цивільній справі №521/12995/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про заміну сторони у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин», за участю третьої особи Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про стягнення середнього заробітку за несвоєчасно виплачену заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати і відшкодування моральної шкоди, та в якій просить суд стягнути замінити учасника виконавчого провадження ОСОБА_3 на ОСОБА_2 (а.с.96-97).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин», за участю третьої особи Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про стягнення середнього заробітку за несвоєчасно виплачену заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати і відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 на ОСОБА_2, оскільки вона є повним правонаступником всі прав та зобов'язань стягувача по справі (а.с.120-121).

14 квітня 2018 року. ВАТ «Одеський завод поліграфічних машин» через суд першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 26 жовтня 2017 року та просило поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду та скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року про заміну стягувача у виконавчому проваджені, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування доводів своєї скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги факт того, що виконавче провадження в межах якого суд проводив заміну стягувача було закрито відповідно до постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження від 13 березня 2017 року, а в подальшому було відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_2, відповідно до постанови державного виконавця від 15 березня 2018 року. Тобто на момент винесення оскаржуваної ухвали суду виконавче провадження не було відкрито та сторони не мали статусу боржника та стягувача (а.с.132-134).

27.06.2018 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яка зазначила, що заявлені вимоги апелянта є неправомірними та необгрунтованими. Зокрема, як вказала стягувач, неявка до судового засідання представника ВАТ «Поліграфмаш», який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що положеннями ЦПК України, який діяв на момент вирішення питання про заміну сторони, не передбачалось варіантів ситуації стосовно того чи відкрите виконавче провадження. Тому апелянт просить залишили без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_4 просив задовольнити апеляційну скаргу, та подав відповідь на відзив апеляційної скарги, в якому зазначив, що ст. 378 ЦПК України на момент постановлення оскаржуваної ухвали не могла бути застосована через відсутність виконавчого провадження, оскільки воно не було відкрито.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, заяву про заміну сторони виконавчого провадження, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи процесуальне рішення щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є повним правонаступником всіх прав та зобов'язань ОСОБА_3 та відповідно стягувач у виконавчому провадженні має бути замінений з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 При цьому суд першої інстанції посилався на ст. 378 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» за участю третьої особи Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про стягнення середнього заробітку за несвоєчасно виплачену заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати і відшкодування моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» на користь ОСОБА_3 компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 131 105,19 грн. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» в дохід держави судовий збір в розмірі 1311,05 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т. 2, а.с. 137-145). Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2016 року (т. 2, а.с. 176-183), а також ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 січня 2017 року (т. 3, а.с. 82-84).

20.03.2017 року представник ОСОБА_3 подав заяву про видачу виконавчого листа по справі № 521/12995/15-ц (т. 3, а.с. 89).

З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 521/12995/15-ц від 23.08.2016 року в зв'язку зі смертю стягувача - ОСОБА_3 (а.с. 92-93).

26.09.2017 року ОСОБА_2 (яка є дружиною померлого, на підтвердження чого надала суду свідоцтво про шлюб) подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження (т. 3, а.с. 96-97).

Згідно з ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України (в попередній редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (попередня редакція), ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Отже, виходячи з вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права на момент постановлення оскаржуваної ухвали, та вирішив замінити стягував у виконавчому провадження, а тому доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Окремо, апеляційний суд наголошує, що згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України діючої редакції положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тобто після оновлення процесуального законодавства можливість заміни сторони до відкриття виконавчого провадження стало не тільки судовою практикою, але й законодавчою нормою.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) судочинства є обов'язковість судового рішення. Згідно зі ст. 129.1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду.

Таким чином, оскільки стадія, на якій знаходиться виконавче провадження, немає значення для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, а суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та замінив стягувача, враховуючи діючі положення цивільного процесуального законодавства України, роз'яснення судів вищої інстанції, встановлені обставини справи, звертаючи увагу на те, що доводи апеляційної скарги не спростували правильного по суті висновку суду першої інстанції, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Одеський завод поліграфічних машин» - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року про заміну стягувача у виконавчому проваджені - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

19.07.2018 року м. Одеса