Справа № 313/984/17
Провадження № 2/313/402/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВCТАНОВИВ:

ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 33 455, 62 грн. за кредитним договором № 56 від 16.08.2015 р., а також судові витрати у сумі 1 762,00 грн.

Позивач у судове засідання явку свого представника не забезпечив, але до суду з письмовою заявою звернувся директор ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» ОСОБА_2 з проханням розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення.

Відповідач на адресу суду надіслала заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає частково, позовні вимоги задовольнити частково. Застосувати до вимог про стягнення заборгованості по пені в сумі 18 736, 00 грн. строк позовної давності та відмовити в задоволенні цієї частини позову. Зменшити розмір пені з 29 520,00 грн. (10 784,00 грн. - пеня в межах позовної давності) до 800,00 грн. Стягнути з відповідача 2 956 грн. 00 коп. з яких: основний борг в сумі 1 600,00 грн.; проценти в сумі 556,00 грн.; пеня в сумі 800,00 грн. в іншій частині позову відмовити. Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно та стягнути з відповідача 151, 97 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, відзив проти позову, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч.3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.1 ст.12, ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦК України).

Суд встановив, що сторони 16.08.2015 р. уклали кредитний договір № 56, відповідно до умов якого відповідач отримала в борг грошові кошти в сумі 1 600, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 960,00 грн. Строк виконання зобовязання до 14.09.2015 р.

Відповідно до умов Договорі при виникненні заборгованості боржник зобовязаний сплатити кредитору неустойку у розмірі 2% за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 257 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності повязаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою правомочною особою.

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Отже, аналізуючи умови Договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено певною датою, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кредиту в цілому.

В позовній заяві ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» ставить питання щодо стягнення з відповідачки заборгованості: 1 600,00 грн. основний борг, 556, 00 грн. заборгованості по відсоткам, 29 520, 00 грн. пеня за договором. Період розрахунку становить 2 роки 8 місяців 22 дні (з 15.09.2015 р. по 06.06.2018 р.).

Враховуючи положення ст. 257 ЦК України, до вимог про стягнення заборгованості по тілу та процентам за користуванням кредитом має застосовуватися загальний строк позовної давності три роки. А до вимог щодо стягнення пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання за договором має застосовуватися спеціальна позовна давність один рік.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, виходячи із згаданої вище норми, з урахуванням норми п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання основного зобовязання, але не більше ніж за один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна заява від 07.06.2018 р. № б/н надійшла до Веселівського районного суду Запорізької області 04.07.2018 р. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості пені в сумі 18 736,00 грн. (29 520,00 грн. 10 784,00 грн. (337 днів (з 04.07.2017 р. по 06.06.2018 р.) х 32 грн. (1 600, 00 грн. х 2% = 32 грн.) = 10 784,00 грн.) = 18 736, 00 грн.) предявлені після закінчення строку позовної давності, що враховуючи положення ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в їх задоволенні.

Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобовязання суд, застосовує до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України та має право зменшити розмір неустойки (правова позиція Верховного суду України в постанові від 3 вересня 2014 року № 6-100цс14).

У даній справі пеня нарахована станом на 06.06.2018 р., тобто від настання моменту виконання зобовязання за 995 днів., що наростаючим підсумком сума пені дорівнює 29 520,00 грн.

Основне невиконане зобовязання становить 1 600,00 грн. та 556,00 грн. заборгованості по відсоткам. Визначений ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» розмір пені в сумі 29 520,00 грн. є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по тілу кредиту (1600,00 грн.).

Порушення зобовязання носить триваючий характер і позивач не позбавлений права через сплив певного часу у разі непогашення відповідачем заборгованості за договором, знову звернутися до суду з вимогами про стягнення пені у розмірі, що залежить від кількості днів прострочення.

Суд , вважає, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України є можливим зменшення розміру пені з заявлених 29 520,00 грн. (10 784,00 грн. - пеня в межах позовної давності) до 50 % суми основної заборгованості, а саме до 800,00 грн.

При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.

Заявлені ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» вимоги про стягнення заборгованості у сумі 33 455, 52 грн. задовольняються частково на суму 2 956, 00 грн., відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 155,00 грн. (Розрахунок судового збору: 1 762, 00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 2 956, 00 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 33 455, 52 грн. (сума позовних вимог) = 155, 00 грн.).

На підставі викладеного та ст.ст. 11, 15, 16, 256, 258, 261, 266, 267, 549, 551, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 33 455, 52 грн. за кредитним договором № 56 від 16.08.2015 р. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» заборгованість за кредитним договором № 56 від 16.08.2015 р. на суму 2 956, 00 грн., що складаються з основного боргу у сумі 1 600,00 грн., процентів за користування кредитом у сумі 556, 00 грн. та пені 800, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 155, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.12.2018 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

21.12.2018