Справа № 162/793/18
Провадження № 2/162/324/2018
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши у підготовчому проваджені цивільну справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 31 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 22 грудня 2018 року.

Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі також подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4, після його смерті залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого є вона. Через відсутність державної реєстрації успадкованого ОСОБА_1 не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Окрім неї спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, відповідачі у справі, які відмовилися від своєї частки у спадщині.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідачів.

Відповідачі у справі у поданих до суду заявах позов визнали.

IV. Норми права, які застосував суд.

Пунктом 11 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою та п'ятою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

V. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав ОСОБА_1 на спадкове нерухоме майно. VІ. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатила 995,36 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв'язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті та повним його задоволенням судом, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - пропорційно стягнути з відповідачів у користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 200, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визнати власником нерухомого спадкового майна, яке згідно даних технічного паспорта Любешівського комунального госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального підприємства від 04 жовтня 2018 року, реєстровий № 253, розташоване по АДРЕСА_2 а саме: житлового будинку "А-1", прибудови "а", гаража "Б-1", сараю "В-1", погреба "в", ганку "а1", огорожі "N-1".

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 497 (чотириста дев'яносто сім) гривень 68 копійок судового збору (квитанція з терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» від 31 жовтня 2018 року № 0.0..1).

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 248 (двісті сорок вісім) гривень 68 копійок судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 248 (двісті сорок вісім) гривень 68 копійок судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук