Справа № 752/5924/18
Провадження № 2/752/3836/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.12.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участю секретаря - Якушко Т.А.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу,
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.01.2016 р. о 19 год 36 хв в м.Києві по вул.Ломоносова, 17/11, відповідач, керуючи автомобілем марки «ДЕУ» д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, при виїзді на головну дорогу не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Лачетті д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2016 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, МТСБУ понесло витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 583 гривні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, подавши клопотання про участь справи у відсутність представника МТСБУ та надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем реєстрації, судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.
На підставі положень ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.01.2016 р. о 19 год 36 хв в м.Києві по вул.Ломоносова, 17/11, відповідач, керуючи автомобілем марки «ДЕУ» д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, при виїзді на головну дорогу не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Лачетті д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2016 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17.01.2016 р. не підлягає доказуванню.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Шевроле Лачетті д.н. НОМЕР_2 .
З матеріалів цивільної справи вбачається, що власник пошкодженого транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, звернувся до Моторно (транспортного) бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування.
Також судом встановлено, що МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 583 гривні, що підтверджується платіжним дорученням № сф-0000176 від 15.06.2016 р.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз`ясень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
На момент настання даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Позивачем на адресу відповідача надсилалась досудова вимога щодо відшкодування витрат, понесених МТСБУ в зв`язку із здійсненням регламентної виплати.
На момент розгляду справи будь-яких відомостей щодо задоволення вимоги МТСБУ в повному обсязі відповідачем суду не надано.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 183, 229, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, в порядку регресу задовольнити .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.
Якщо в судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: