Справа №442/4623/18
Провадження №2/442/1725/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

20 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом виконавчого комітету Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з квартири, -

встановив:

19.07.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить виселити останніх з самоправно зайнятої квартири №42, в житловому будинку №7/6 на вул. Є. Коновальця, у м. Дрогобичі без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову вказує на те, що житловий будинок у м. Дрогобичі по вул. Є. Коновальця, 7/6 являється спеціалізованим будинком для одиноких осіб та подружжя одиноких осіб громадян похилого віку та інвалідів.

З метою впорядкування проживання осіб в спеціалізованому будинку одиноких осіб та подружжя одиноких осіб похилого віку та інвалідів рішенням Дрогобицької міської ради від 20.05.2010 №1162 затверджено « Тимчасове положення про спеціалізований будинок для одиноких осіб та подружжя одиноких осіб громадян похилого віку та інвалідів м. Дрогобича на вул. Є. Коновальця, 7/6».

Згідно зазначеного Положення право на отримання житлового приміщення у спеціалізованому будинку мають одинокі особи та подружжя одиноких осіб, які відповідно до законодавства належать до категорії громадян похилого віку та інвалідів, перебувають на квартирному обліку для позачергового, першочергового та на загальних підставах, забезпечення житлом до формування соціального квартирного обліку, потребують соціального захисту і подали відповідну заяву.

Надання громадянам житла у спеціалізованому будинку здійснюється за рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Рішенням виконкому від 21.10.2004 №282 квартиру №42 спеціалізованого будинку була надано одинокому інваліду 1 групи ОСОБА_3, який до цього проживав та був зареєстрованим у суміжній квартирі №41 цього ж будинку, що не належить до спеціалізованого житла.

01.02.2015 ОСОБА_4 помер, а в квартиру №42, самовільно вселились мешканці сусідньої квартири №41.

11.01.2018 в Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради ОСОБА_5 представлено копію витягу з рішення виконавчого комітету міської ради від 21.101.2004 №283, з представленої копії такого витягу вбачається, що кватира №42 у вказаному житловому будинку комунальної власності надана інваліду І групи з дитинства ОСОБА_4. Одночасно цим же рішенням міськвиконкому квартира №42 приєднана до квартири №41 для поліпшення житлових умов та виключена з числа кватир для одиноких пенсіонерів та інвалідів на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.08.1995.

Однак, зазначений витяг не відповідає оригіналу рішення від 21.10.2004 №283, згідно з яким квартира №42, в житловому будинку для одиноких інвалідів та пенсіонерів надана інваліду І групи ОСОБА_4 без видачі ордера та права приватизації.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов просив задоволити, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання потворно не зявились, причин своєї неявки не повідомили, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.10.2004 №283 вирішено надати квартиру №42, що в житловому будинку для одиноких інвалідів та пенсіонерів №7/6 на вул. ОСОБА_6, яка звільнилась після смерті інваліда ОСОБА_7, одна кімната житловою площею 18,4 кв.м., загальною площею 37,5 кв.м. ОСОБА_4 інваліду І групи. Квартира надається без видачі ордера та права приватизації.

01.02.2015 ОСОБА_4 помер.

Рішенням Дрогобицької міської ради від 20.05.2010 №1162 затверджено Тимчасове положення про спеціалізований будинок для одиноких осіб та подружжя одиноких осіб громадян похилого віку та інвалідів м. Дрогобича на вул. Є. Коновальця, 7/6 ( надалі Положення).

Відповідно до п. 5 розділу І вказаного Положення житлове приміщення у спеціалізованому будинку не підлягає піднайму, бронюванню, приватизації, продажу, даруванню, викупу та заставі.

Право на отримання житлового приміщення у спеціалізованому будинку мають одинокі особи та подружжя одиноких осіб, які відповідно до законодавства належать до категорії громадян похилого віку та інвалідів, перебувають на квартирному обліку для позачергового , першочергового та на загальних підставах забезпечення житлом до формування соціального квартирного обліку, потребують соціального захисту та подали відповідну заяву ( п. 1 розділу ІІ Положення).

Родичам особи, що проживає у спеціалізованому будинку, або іншим особам забороняється користуватися житловим приміщенням у цього будинку. Родичі, опікуни наймача житловому приміщення та інші особи не мають права на реєстрацію у спеціалізованому будинку ( п.п. 8, 8.1. розділу ІІ вказаного положення).

Згідно з листом Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області директора департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради повідомлено про те, що в АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, 7/6, кв. 41.

Відповідно до довідки про склад сім»ї від 26.06.2012 №202, у кв.41 в будинку, що по вул. Є. Коновальця, 7/6, м. Дрогобичі є зареєстрованими : ОСОБА_8, 28.08.1966 власниця, ОСОБА_9 чоловік, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, донька, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, син, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, вуйко, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2, зять, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, внучка, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_12, внучка, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно з службовою запискою від 28.11.2017 №762, складеною Департаментом міського господарства з метою обстеження квартири №42 будинку №7/6, що по вул. Коновальця в м. Дрогобичі двері квартири не відчинили. У квартирі знаходилась малолітня дитина років 7-ми, дорослих зі слів дитини, не було вдома. Свого прізвища дитина не повідомила.

Також за замістом такої службової записки встановлено, що в Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради ОСОБА_5 представлено копію витягу з рішення виконавчого комітету міської ради від 21.10.2004 №283, з представленої копії такого витягу вбачається, що кватира №42 у вказаному житловому будинку комунальної власності надана інваліду І групи з дитинства ОСОБА_4.

Однак, як встановлено в судовому засіданні представлена ОСОБА_5 копія витягу з рішення №283 від 21.10.2004 р. не відповідає оригіналу, а тому судом братись до уваги не може.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Частиною третьою статті 116 ЖК УРСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З наведеної норми права можливо зробити висновок, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та всупереч волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до норм статті 58 ЖК УРСР, єдиною підставою, за якої дозволяється вселення в житлове приміщення яке вивільнилося є ордер. Крім того відповідачі не перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно якого, відповідно до статті 36 ЖК УРСР, здійснюється розподіл та надання житла, що належить до комунальної власності, із заявою про взяття на такий облік до виконавчих органів ради не зверталися.

Згідно ст. 61 ЖК УРСР користування житлом в будинках державного та громадського фондів здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Договір найму на спірну квартиру між власником житла та відповідачами не укладався.

Як зазначено у правовому висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2010цс-16 від 22 червня 2017 року, такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб повязане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Як встановлено судом, що відповідачі вселились у спірну квартиру без відповідних на те підстав, а тому підлягають виселенню з неї, а позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню 704, 80 грн. судового збору в користь Дрогобицької міської ради.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з самовільно зайнятої квартири №42, в житловому будинку №7/6 на вул. Є. Коновальця, у м. Дрогобичі без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках 704,80 грн. судового збору.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.П. Хомик