Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 303/6840/13-ц

провадження № 61-16868 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

відповідачі - ОСОБА_4, фізична особа-підприємець ОСОБА_5,

треті особи - Чинадіївська селищна рада Закарпатської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Екостандарт-М»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року в складі судді Пак М. М. та на постанову апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2018 року в складі колегії суддів Мацунича М. В., Куштана Б. П., Джуги С. Д.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2011 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, треті особи Чинадіївська селищна рада Закарпатської області, ТОВ «Екостандарт-М», у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2007 року № 2391.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 4 280 012,45 дол. США заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2007 року № 2391, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на дату прийняття рішення становило 34 138 235,30 грн, а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 190 428,01 дол. США заборгованості по пені, що за курсом НБУ станом на дату прийняття рішення становило 1 518 891,89 грн.

Указане рішення в апеляційному та касаційному порядку учасники справи не оскаржували.

05 серпня 2016 року ФОП ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, в якій просив переглянути дане заочне рішення суду в зв'язку з нововиявленими обставинами відповідно до пункту 1 частини дургої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення з заявою).

Зазначав, що нововиявленою обставиною є те, що рішенням Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року в справі № 910/17687/15 договір банківського рахунку був визнаний нікчемним, оскільки ФОП ОСОБА_5 його не підписував, а тому розрахункові рахунки, виписки банку та всі грошові операції є недійсними.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2018 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що обставини, на які посилається ФОП ОСОБА_5, є новими обставинами в даній справі, а не нововиявленими, а тому наявні правові підстави для відмови в задоволенні вказаної заяви.

02 березня 2018 року ОСОБА_4 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просив скасувати їх як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та закрити провадження в даній справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що суди безпідставно не врахували наявність нововиявлених обставин та не скасували заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року, прийняте на підставі неналежних доказів, а саме нікчемних договорів, які ФОП ОСОБА_5 не підписував.

23 травня 2018 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» подало до Верховного Суду відзив на зазначену скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 4 280 012,45 дол. США заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2007 року № 2391, що за курсом НБУ станом на дату прийняття рішення складало 34 138 235,30 грн, а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 190 428,01 дол. США заборгованості по пені, що за курсом НБУ станом на дату прийняття рішення складало 1 518 891,89 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04 жовтня 2016 року, в справі № 910/17687/15 договір банківського рахунку від 13 грудня 2007 року № 883, кредитний договір про відкриття кредитної лінії від 26 грудня 2007 року № 2391, договори № 1, 2 про внесення змін до даного кредитного договору, укладені між ФОП ОСОБА_5 та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», визнано нікчемними.

Згідно з частиною першою статті 361 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду заяви, рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте в зв'язку з нововиявленими обставинами.

Піставою для перегляду рішення суду в зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були та не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України в указаній редакції).

Факт нікчемності договорів, на підставі яких з ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5 стягнута заборгованість в цій справі, був установлений судом у справі № 910/17687/15.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

Суди не врахували, що визнання відповідних договорів нікчемними є істотною обставиною, яка має значення для вирішення цієї справи по суті, та дійшли передчасного висновоку про відсутність правових підстав для перегляду в зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 листопада 2013 року.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню в справі.

За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 31 січня 2018 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М.Коротун

В.І. Крат

В. П.Курило