Провадження 2/127/5502/18
УХВАЛА

28 грудня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мейдич ОСОБА_2 ОСОБА_3 ЖБК «Авалон -5» приватного нотаріуса ВМНО ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними та скасування рішення про реєстрацію права власності суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову, а саме накласти арешт на квартиру за адресою - АДРЕСА_1, загальною площею 46м.кв, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, яке зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно на підставі Рішення від 30.10.2018р. за індексним номером - 43771980 , про державну реєстрацію права власності, винесеного приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Заява мотивована тим, що на даний час позивачем подано позов до Мейдич ОСОБА_2 ОСОБА_3 ЖБК «Авалон -5» приватного нотаріуса ВМНО ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними та скасування рішення про реєстрацію права власності. Вважає, що відповідачі дізнавшись про подання даного позову будуть намагатись відчужити майно. Таким чином при незабезпеченні позову - може утруднитися виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована підтверджена належними доказами, які дають підстави вважати, що в подальшому виникнуть обставини утруднення виконання рішення суду у даній справі, а отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 151, 152, 153, 260, 263, ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою - АДРЕСА_1, загальною площею 46м.кв, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, яке зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно на підставі Рішення від 30.10.2018р. за індексним номером - 43771980 , про державну реєстрацію права власності, винесеного приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Копію ухвали направити сторонам для подальшого предявлення для виконання

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя :