Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що 24 вересня 2018 року у м. Донецьк померла її мати ОСОБА_2. Отримати свідоцтво про смерть не має можливості, оскільки ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території України.

Заявниця просить встановити факт смерті ОСОБА_2 у м. Донецьк, яка померла 24 вересня 2018 року.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не зявилась, у своїй заяві просила про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити.

Враховуючи, що сторона по справі в судове засідання не зявилась, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2018 року в м. Донецьк померла мати заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва про народження її матірю є ОСОБА_2 /а.с. 11/.

24 вересня 2018 року ОСОБА_2 померла. Для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 заявниця звернулась до Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки документ про смерть, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою за № 5287/16.2-24 від 05.10.2018 року /а.с. 5/.

За змістом ст.1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:

1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;

2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;

3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Згідно ст. 2 цього Закону, правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Факт, який просить встановити заявниця, необхідний для подальшої реєстрації смерті її матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, у звязку з чим суд задовольняє дану заяву.

На підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті 24 вересня 2018 року в м. Донецьк громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 В.-Токмакського району, Запорізької області.

Рішення суду про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 10.10.2018 року.

СуддяОСОБА_3