Ухвала

27 липня 2018 року

м. Київ

справа 2-58/2005

провадження № 61-9008ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 принести ОСОБА_2 публічні вибачення за порушення її честі та гідності. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 200,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та судовий збір у розмірі 8,50 грн.

Ухвалою від Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за поданою нею 15 грудня 2016 року апеляційною скаргою на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2014 року.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року, в якій просить поновити ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року скасувати та поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2005 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що вона рішенням суду від 23 березня 2005 року покарана несправедливо. Суд апеляційної інстанції не мав права не підкоритися ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2014 року та відмовити у відкритті справи.

Верховний Суд дослідив подану касаційну скаргу, за результатами чого дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навела згаданих підстав касаційного оскарження, не зазначила, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані або які норми процесуального права були порушені судом і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконала вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак