Справа № 446/1817/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа № 4657262/13-ц, виданого Сихівським районним судом м. Львова 17.01.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття. Кам`янка-Бузький ВДВС Львівської області здійснює виконання рішення з лютого 2014 року, однак вона не отримує виплат по аліментах до цього часу. Відповідач ухиляється від сплати аліментів встановлених рішенням суду вже більше трьох років, не дивлячись на те, що має таку можливість. Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.03.2015 року відповідача позбавлено батьківських прав щодо обох дітей. Просила суд постановити рішення яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2014 року по 01 липня 2017 року у розмірі 453669, 50 грн. (чотириста п`ятдесят три тисячі шістсот шістдесят дев`ять грн. 50 коп.

Позивач у відкритому судовому засіданні просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позов3у до суду тобто з 29.07.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 229 грн. 40 коп. судового збору.

Судом досліджено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 464/7262/13-ц від 17.01.2014 року, виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 700, 00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 29.07.2013 року до досягнення дітьми повноліття. Борг по сплаті аліментів у період з 29.07.2013 року по 01.07.2017 року становить 65935 грн. (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 48 коп.

Відповідно до ч.1ст.196 Сімейного кодексу Українита роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти.

Таким чином, виходячи зі змісту нормст.196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

У Постанові від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові в справі № 6-94 цс-15 від 1 липня 2015 року:

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч. 2ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 01.01.2017 року становить 65935 грн., що також підтверджується розрахунком державного виконавця.

Відтак, з урахуванням встановлених судом обставин справи, які мають значення для вирішення даного спору, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення виплати аліментів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню згідно такому розрахунку неустойки.

Сума нарахування аліментів у твердій грошовій сумі в місяць становить 1400 грн.; стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення становить 14 грн.

Заборгованість за період з 29.07.2013 року по 01.07.2017 року :

За 2013 рік:

липень - 3 дні; серпень - 31 день; вересень - 30 днів; жовтень - 31 день; листопад - 30 днів; грудень - 31 день. Разом за 2013 рік - 156 днів.

За 2014 рік: 365 днів.

За 2015 рік: 365 днів.

За 2016 рік: 365 днів.

За 2017 рік:

січень - 31 день; лютий - 28 днів; березень - 31 день; квітень - 30 днів; травень - 31 день; червень - 30 днів. Разом за 2017 рік - 181 день.

Заборгованість за період з 29.07.2013 р. по 01.07.2017 р., становить 1432 (одна тисяча чотириста тридцять два дні). 1432 дні х 14 грн. = 20048 (двадцять тисяч сорок вісім) грн.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку за час затримки виплати аліментів за період з 29 липня 2013 року по 01 липня 2017 року в розмірі 20048 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,174,212 ЦПК України, ст.ст.180,181,184 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 29.07.2013р. по 01.07.2017р. у розмірі 20 048, 00 грн. (двадцять тисяч сорок вісім гривень нуль копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення буде складено 30 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя :