Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 212/5953/16-ц

провадження № 61-3770св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - відділ освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

представник відповідача - Тарасюк Інна Вікторівна,

третя особа - Криворізький Покровський (Жовтневий) ліцей Криворізької міської ради Дніпропетровської області,

представник третьої особи - Бабова Наталія Станіславівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року у складі судді Тимошенко Т. І. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа - Криворізький Покровський (Жовтневий) ліцей Криворізької міської ради Дніпропетровської області, про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що згідно наказу від 28 серпня 2007 року

№ 112-бд вона була прийнята на роботу на посаду вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради Дніпропетровської області, який є структурним підрозділом відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де вона постійно працювала до серпня 2016 року на умовах трудового договору.

Наказом відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року

№ 146-к/тр п.17 її було звільнено з роботи на підставі пункту 6 статті 36

КЗпП України, внаслідок відмови від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Вважала звільнення незаконним, безпідставним і таким, що не відповідало вимогам чинного законодавства, оскільки відділом освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було грубо порушено вимоги чинного трудового законодавства України, а саме: вимоги частини першої статті 49-2 КЗпП України, її не було в установлений законом строк попереджено про звільнення в зв'язку із зміною істотних умов праці. Причина її звільнення, зазначена в трудовій книжці та наказі про звільнення на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України, не відповідала дійсним обставинам справи, тому що переведення на іншу посаду не є зміною істотних умов праці в розумінні пункту 6 статті 36 КЗпП України, оскільки під час переведення відбувається зміна посади, а не істотних умов праці на займаній посаді.

За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати незаконним та скасувати наказ відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 25 серпня 2016 року № 146-к/тр п.17 про звільнення. Поновити її на посаді вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 серпня 2016 року по

22 березня 2017 року у розмірі 14 400 грн, моральну шкоду - 15 тис. грн та витрати за надання правової допомоги у розмірі 6 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 21 червня 2016 року відділом освіти виконавчого комітету Жовтневої (Покровської) районної у місті ради

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість укомплектування її на посаду вчителя історії у поточному навчальному році, внаслідок зменшення кількості годин на вивчення історії та попереджено про наступне розірвання трудового договору, у зв'язку із зміною в організації праці. Одночасно ОСОБА_2 запропоновано було переведення на вакантні посади в інші навчальні заклади, при цьому остання від запропонованих їй посад відмовилась під особистий підпис 25 серпня 2016 року.

Наказ відділу освіти виконавчого комітету Жовтневої (Покровської) районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року

№ 146-к/тр, згідно якого ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади та в який на підставі наказу відділу освіти виконавчого комітету Жовтневої (Покровської) районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року № 200-к/тр «Про особовий склад» внесено зміни до підстав та дати звільнення ОСОБА_2, зазначених у вказаному наказі, а саме - «ОСОБА_2, вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради Дніпропетровської області, звільнити з займаної посади 12 вересня 2016 року у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (пункт 1 статті 40 КЗпП України) з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до статті 44 КЗпП України, в якому зазначено підставу - відмова від переведення на іншу посаду; письмова згода профспілкового комітету» є чинний. Районним судом його неправомірність не встановлена.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 була звільнена з посади з дотриманням вимог чинного трудового законодавства, зокрема з підстав пункту 1 статті 40 КЗпП України. Крім того, відділом освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на працевлаштування ОСОБА_2 за спеціальністю, а також за іншими посадами, а тому роботодавцем було дотримано вимог статті 49-2 КЗпП України при звільнення її з роботи.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та її представник - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просили скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень порушено норми матеріального та процесуального права. Судом апеляційної інстанції розглянуто справу без її участі та її представника, незважаючи на те, що ними заявлялись клопотання про перенесення розгляду справи з об'єктивних причин.

Крім того, посилалась на те, що підстава її звільнення, зазначена у трудовій книжці та наказі про звільнення за пунктом 6 статті 36 КЗпП України, не відповідала дійсним обставинам справи та є незаконною, тому що переведення на іншу посаду не є зміною істотних умов праці в розумінні пункту 6 статті 36 КЗпП України, оскільки під час переведення відбувається зміна посади, а не істотних умов праці на займаній посаді.

Також звертала увагу на те, що відповідач провів її звільнення в останній день перебування її у відпустці, тобто по 25 серпня 2016 року включно, коли вона знаходилась на лікарняному, що суперечить вимогам частини третьої статті 40 КЗпП України, оскільки відповідно до вказаної норми трудового законодавства, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно наказу відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

№ 112-бд від 28 серпня 2007 року, ОСОБА_2 була прийнята на посаду вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради Дніпропетровської області, який є структурним підрозділом відділу освіти виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У період з 04 вересня 2015 року по 25 серпня 2016 року ОСОБА_2 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною шестирічного віку на підставі наказу відділу освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 171-к/тр від 04 вересня

2015 року.

26 травня 2016 року відділом освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання наказу відділу освіти від 15 березня 2016 року № 56- к/тр «Про проведення комплектації педагогічними кадрами закладів освіти району на 2016-2017 навчальний рік», та з метою попередження порушень трудового законодавства, забезпечення закладів освіти району педагогічними кадрами на 2016-2017 навчальний рік проведена комплектація закладів освіти району педагогічними кадрами.

Встановлено, що в Криворізькому Жовтневому ліцеї зменшується кількість годин з історії у зв'язку з закриттям профільних класів та видано наказ від 26 травня 2016 року № 89-к/тр «Про підсумки комплектування закладів освіти педагогічними кадрами на 2016-2017 навчальні роки, та зміни в організації праці в окремих навчальних закладах», згідно до якого наказано директору Криворізького Жовтневого ліцею Бабовій Н. С., попередити вчителів історії закладу про зменшення кількості годин, за погодженням з профспілковим комітетом визначити, кому з наявних вчителів історії Криворізького Жовтневого ліцею надається переважне право на залишення на роботі, відповідно до статті 42 КЗпП України, вжити заходів щодо своєчасного попередження вчителів, які не можуть бути укомплектовані, не пізніше, ніж за два місяці до початку навчального року подати до відділу освіти відомості про вчителів, які не укомплектовуються годинами в закладі, для забезпечення можливості представлення їм наявних в районі вакансій, та зобов'язано старшого інспектора з кадрів ОСОБА_6 забезпечити своєчасне надання педагогічним працівникам, які не можуть бути укомплектовані годинами в окремих навчальних закладах району, інформації про вакансії в інших навчальних закладах, з урахуванням їх спеціалізації, та переведення на ці посади. У разі відмови від продовження роботи оформляти звільнення таких працівників з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

17 червня 2016 року профспілковий комітет Криворізького Жовтневого ліцею, надав відділу освіти письмову згоду на звільнення ОСОБА_2 на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, із виплатою їй вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку (а. с. 54-55).

На засідання профспілкового комітету Криворізького Жовтневого ліцею ОСОБА_2 викликалась 16 червня 2016 року та 17 червня 2016 року, що підтверджується записом в журналі вихідної документації та телефонограм Криворізького Жовтневого ліцею, та поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

21 червня 2016 року відділом освіти виконавчого комітету Жовтневої (Покровської) районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 було повідомлено під особистий розпис про неможливість укомплектування її на посаду вчителя історії у поточному навчальному році у зв'язку зі зменшенням кількості годин на вивчення історії, та попереджено про наступне розірвання трудового договору внаслідок зміни в організації праці. Одночасно запропоновано ОСОБА_2, переведення на наступні вакантні посади в навчальних закладах педагога-організатора в КЗШ №44, педагога-організатора в Криворізьку загальноосвітню школу-інтернат №4, вихователя ГПД в Криворізьку загальноосвітню школу №52, однак ОСОБА_2 від запропонованих їй посад відмовилась під особистий підпис 25 серпня 2016 року.

25 серпня 2016 року в трудовій книжці ОСОБА_2, зроблено запис про звільнення з займаної посади у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок змін істотних умов праці пункт 6 статті 36 КЗпП України, в який на підставі наказу № 200-к/тр від 20 жовтня 2016 року «Про особовий склад» внесено зміни до підстав та дати звільнення ОСОБА_2, вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради Дніпропетровської області, зазначених у наказі № 146-к/тр від 25 серпня 2016 року, а саме: «ОСОБА_2, вчителя історії Криворізького Жовтневого ліцею Криворізької міської ради Дніпропетровської області, звільнити з займаної посади 12 вересня 2016 року в зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці (п.1 ст.40 КЗпП України) з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньої місячної заробітної плати відповідно до ст. 44 КЗпП України. Підстава: відмова від переведення на іншу посаду; письмова згода профспілкового комітету». ОСОБА_2 трудову книжку відповідачу для внесення змін запису не надала.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 та пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі визначено у статтях 42, 43, 49-2 КЗпП України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суди дійшли правильного висновку про те, що позивач була звільнена на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, а відтак відділом освіти виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не було порушено трудового законодавства при звільненні позивача з роботи. Відповідач вжив всіх можливих заходів, спрямованих на працевлаштування позивача за спеціальністю, а також за іншими посадами, а тому роботодавцем було дотримано вимог статті 49-2 КЗпП України при звільненні позивача.

Посилання у касаційній скарзі на частину третю статті 184 КЗпП України спростовується матеріалами справи, оскільки на момент прийняття наказу

від 25 серпня 2016 року № 146-к/тр п.17 ОСОБА_2 не мала дітей віком до трьох років та до шести років (якщо дитина потребує домашнього догляду), доказів про те, що вона є одинокою матір'ю дитини до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю не надала.

Посилання у касаційній скарзі ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 на розгляд апеляційним судом справи за відсутності заявників є безпідставними, оскільки обставини, на які позивач та її представник посилалися у своїх заявах про перенесення розгляду справи, не були підтверджені належними доказами, тому суд апеляційної інстанції правомірно визнав неявку позивача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і на законність судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій не впливають.

Отже, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк