Справа № 564/1181/18
06 серпня 2018 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. 20 серпня 2009 року у вказаній квартирі було зареєстровано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що відповідач працює у Республіці Польща, останній раз приїздив на Україну і провідував свою тітку ОСОБА_5 у 2010 році. Після цього відповідач ОСОБА_3 у квартирі не з'являвся, його речей там не має. Відповідач не проживає в цій квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Позивач зазначає, що перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу вона не чинила. На цей час позивач має намір продати квартиру, а реєстрація місця проживання відповідача у вказаній квартирі створює перешкоди у реалізації позивачем свого права розпорядження належною їй на праві власності квартирою. Враховуючи викладене просить суд задоволити її позовні вимоги.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити з підстав викладених у ній, зазначив, що не заперечує, щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, у відповідності до чинного законодавства.
Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про ухвалення заочного рішення по справі.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продаж від 19 вересня 2003 року (а.с. 6) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7).
З довідки виданої КП «Костопільське будинкоуправління» від 18.05.2018 року за № 801 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.8), що також підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання фактично ніколи не проживав та не проживає на цей час, що підтверджується показами свідків.
Зокрема, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є мамою позивачки, а відповідач - це син її племінниці. Зазначила, що донька приписала ОСОБА_3 у належній їй квартирі для отримання ним паспорта громадянина України, однак фактично ОСОБА_3 ніколи не проживав і не проживає за місцем реєстрації.
Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні показала, що вона проживає у АДРЕСА_1 з 1993 року і є сусідкою позивача ОСОБА_2 Зазнчила, що ОСОБА_3 в квартирі належній ОСОБА_2 не проживає і фактично ніколи не проживав. Вона, свідок, бачила ОСОБА_3 лише один раз, однак це було дуже давно.
Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуватись ним для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач будучи зареєстрованим у квартирі належній позивачці, перешкоджає користуванню останній належним їй майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих чоловік. Окрім того, факт реєстрації відповідача у належній їй квартирі створює перешкоди у реалізації позивачем свого права розпорядження належною їй на праві власності квартирою.
Таким чином в судовому засіданні повністю доведено обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали б визнанню ОСОБА_3 таким, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 319, 321,405 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 07 серпня 2018 року.

СуддяО. С. Цвіркун