Справа № 450/3151/18 Провадження № 2/450/1803/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

про (предмет спору): розірвання шлюбу укладений між ОСОБА_2 17.07. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 17.08. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18.07.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1308,

підстава позову (позиція позивача):

сторони зареєстрували шлюб 18.07. 2009 року. Спільно з відповідачем позивач не проживає, подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Позиція відповідача: у судове засідання не прибув.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.10. 2018 року відкрито провадження у справі. 05.12. 2018 року клопотання позивача про розгляд справи без участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

із Свідоцтва про шлюб серії І СГ № 123195 від 18.07. 2009 року видно, що сторони зареєстрували шлюб 18.07. 2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1308.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сімї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя. Рішення суду про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам законності та обґрунтованості. При цьому законність і обґрунтованість рішення визначається не тільки дотриманням судом норм процесуального права при розгляді цивільних справ, а й виконанням судом вимог матеріального права, що регулює правовідносини сторін, а саме особисті немайнові права та обовязки подружжя.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України).

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач категорично заперечує проти збереження їх сімї та наполягає на розлученні, вказує, що має намір створити нову сімю, суд не може покласти обовязок збереження сімї сторін на позивача при наявності його категоричного заперечення цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує сім років, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. При цьому судом враховано, що спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. На думку суду, позивач на теперішній час, перебуванням у шлюбі має намір встановити обставини, що мають значення для врегулювання майнових відносин.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 265 ЦПК України, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110, 112, 113 СК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_3, - задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 17.07. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 17.08. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18.07.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1308 ,- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 17.08. ІНФОРМАЦІЯ_4 704,80 грн. понесених позивачем судових витрат.

Відновити дошлюбне прізвище позивача «Юшко».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити у Пустомитівський РВ ДРАЦС ГТУЮ Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05.12.2018 року.

СуддяОСОБА_4