ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/502/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2018 року у справі за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що ОСОБА_3 перебуває на обліку як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці з 17.02.2016 року.

На підставі протоколу від 21.07.2016 року відповідачу призначене довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 17.02.2016 року.

В заяві про призначення довічного грошового утримання судді у відставці від 23.02.2016 року відповідач був попереджений про необхідність надання інформації до Пенсійного фонду про зміни у своїй трудовій діяльності.

Проте, в період з 24.03.2016 року по 08.06.2016 року відповідач працевлаштувався адвокатом та несвоєчасно повідомив про даний факт управління, у зв'язку із чим утворилась переплата довічного грошового утримання судді у відставці в сумі 5 690,48 грн.

Даний факт було виявлено 20.03.2017 року, після чого розпорядженням № 812661 від 20.03.2017 розмір пенсії було приведено у відповідність до норм чинного законодавства.

В березні 2017 року на адресу ОСОБА_3 було направлено лист про наявність переплати та її добровільне повернення, з чим відповідач не погодився, про що повідомив листом від 14.04.2017 року.

На підставі зазначеного просило стягнути із ОСОБА_3 на його користь суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 5 690,48 грн., яка виникла за період з 24.03.2016 року по 08.06.2016 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить змінити рішення суду та стягнути на його користь з позивача витрати на професійну правничу допомогу за договором №19 про надання правової допомоги від 16.01.2018 року в розмірі 6000 грн.

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що витрати відповідача не є співмірними та не доведені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2018 року справу передано в провадження судді Кухаря С.В.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 серпня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року справу передано у провадження судді-доповідача Дашковської А.В. та визначено склад колегії: головуючий суддя - Дашковська А.В., судді: Кримська О.В., Бєлка В.Ю.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, рішення суду оскаржується в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Відмовляючи в стягненні з позивача на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в порядку розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду в наступних підстав.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що предметом оскарження є розподіл судових витрат на правничу допомогу, отже рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині рішення не переглядається.

Право на правову допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

За змістом статті 64 Конституції України конституційне право кожного на правову допомогу у жодному випадку не може бути обмежено. Відповідно до Основного Закону України положення «кожен має право на правову допомогу» (частина перша статті 59) є нормою прямої дії (частина третя статті 8).

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої дороги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача (пункт 2 частини другої статті 141 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що правничу допомогу у цій справі відповідачу надавав адвокат ОСОБА_4, що підтверджується договором про надання правової допомоги №19 від 16 січня 2018 року та додатковим договором від 16 січня 2018 року (а.с.60-64).

За умовами, викладеними в п.п. 2, 3, 5 додаткового договору від 16 січня 2018 року до договору про надання правової допомоги №19 від 16 січня 2018 року формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару - змішаний: фіксований розмір та погодинна оплата, виходячи з наступного розрахунку:

а) фіксований розмір: підготовка в інтересах Клієнта до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відзиву на позовну заяву Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про стягнення надмірно виплаченої пенсії (справа № 335/15799/17 (2/335/774/2018) (фіксований розмір гонорару) - 4000 грн. 00 коп.;

б) погодинна оплата: 1 (одна) година участі Адвоката під час вчинення окремих процесуальних та не процесуальних дій поза судовим засіданням (надання консультацій, вивчення практики застосування норм права та формування відповідної доказової бази, розробка стратегії та тактики для захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта, корегування правової позиції, написання заяв, клопотань, звернень (в тому числі шляхом направлення адвокатського запиту) в інтересах Клієнта, написання та подача апеляційної, касаційної скарги, заперечень (відзиву) на апеляційну (касаційну) скаргу іншої сторони - 200 грн. 00 коп.

Зміна розміру та порядку обчислення гонорару не допускається.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 28 січня 2018 року за вказаним договором ОСОБА_3 сплачено 6000 грн. (а.с.50).

Відповідачем надано акт приймання-передачі виконаних робіт від 28 січня 2018 року, детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом ОСОБА_4 (а.с. 66-67, 70, 75).

Позивач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, в той час як обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, з урахуванням заявлення відповідачем вимоги про компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн, відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України вказана вимога, яка є обґрунтованою та доведеною, підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу з прийняттям нової постанови про стягнення з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2018 року у цій справі скасувати в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: