АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 559/2571/17

Провадження № 22-ц/787/1183/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1

Рішення ухвалене в м. Дубно Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту 26 квітня 2018 року

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_2 на його користь 26061 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.05.2013 ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач вважає, що свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі і надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором.

У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 30.09.2017 за нею рахується заборгованість в сумі 26061 грн. 34 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 243 грн. 97 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом 20000 грн. 16 коп., заборгованості за пенею та комісією 4100 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (фіксована складова) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 1217 грн. 21 коп.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" вважає його незаконним, необґрунтованим, таким що ухвалене з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про неправильне застосування матеріальної норми судом першої інстанції, який в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зазначив, що кредитний договір не укладався, проте відмовив в позові з підстав пропуску строку позовної давності.

Стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Пам'яткою та Тарифами Банку складає між ним та банком укладення договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Вказує на те, що законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст. 1046 ЦК України), однак кредитний договір, спір щодо якого вирішено у справі, є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з тим, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд першої інстанції не визначився з початком її перебігу, оскільки без установлення обставин щодо обовязку відповідачем погашення заборгованості частинами (періодичними щомісячними платежами) або погашення кредиту у повному розмірі, не пізніше останнього місяця, указаного на платіжній картці, неможливо визначити початок перебігу позовної давності, передбачений ст. 253 ЦК України, та його переривання, а від вирішення питання про сплив позовної давності до основної вимоги залежить і вирішення питання про сплив такої і до додаткових вимог.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, враховуючи всі фактичні обставини справи, правильно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права.

Зазначає про те, що копія Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПриватБанк" не містить відомостей про встановлення їй якого-небудь кредитного ліміту, про що свідчить відповідне порожнє поле в Анкеті. Аналогічно порожнім є розділ Анкети у якому зазначається вид картки, яку вона нібито має бажання оформити. Крім того, відсутня відмітка про отримання та ознайомлення її з Пам'яткою клієнта, яка містить у тому числі Тарифи і Умови обслуговування кредиту.

Також вказує на те, що під час розгляду справи позивачем не були надані докази того, яку саме картку видав відповідачу банк, який її номер та строк дії, який її вид, також не було вручено ані Пам'ятки клієнта, ані Довідки про умови кредитування, у Заяві-анкеті відсутня відмітка про те, який вид картки їй видавався.

Крім того, зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду 28 листопада 2017 року, тобто після спливу строку загальної позовної давності у три роки.

На підставі викладеного просила, апеляційну скаргу банку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою 28 листопада 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який по даним правовідносинам сплив і який обчислюється з моменту останнього платежу боржника, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2К про стягнення заборгованості слід відмовити.

Такий висновок місцевого суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом банк зазначив, що на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана сторонами, й умов та правил надання банківських послуг, які погоджені з відповідачем, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за договором №б/н від 23.05.2013; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; витяг з умов та правил надання банківських послуг.

Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних, крім прізвища, адреси та підпису відповідача.

Разом з тим, розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту.

Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту видачі відповідачу кредитної картки, не надано належних доказів зарахування коштів на кредитну картку позичальника, видачу коштів готівкою тощо.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, не мають правового значення для правильного вирішення спору за встановлених судом обставин за відсутності доказів на підтвердження розміру наданого кредиту та втрачають правовий сенс за встановлених судами обставин.

Разом з тим, правомірно прийшовши до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з їх недоведеністю та безпідставністю, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин наслідки пропуску позивачем позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права, про що зазначив в мотивувальній частині рішення, не врахувавши роз'яснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких суд зазначає у рішенні про відмову у позові з підстав пропуску без поважних причин строку для звернення з позовом, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У зв'язку з чим підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення посилання на пропуск позивачем позовної давності.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відносяться на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 квітня 2018 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини покликання на відмову в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст постанови складено 03 серпня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_3