Справа № 367/2974/18
Провадження №2-з/367/251/2018
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

при секретарі Коваленко С.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку та заборону відчуження, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище заява про забезпечення позову. Заявник у заяві про забезпечення позову вказує, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку та заборону відчуження.

Згаданою позовною заявою позивач просить, серед іншого, припинити іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору № 013/060-1 від 28 лютого 2006 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Кравченко Іриною Сергіївною Київського міського нотаріального округу, за реєстровим №379 від 28 лютого 2006 р., нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 585.0 кв. м.; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0.2330 га, та скасувати зазначені в позовній заяві записи про іпотеку та заборону відчуження.

Підставою подання вказаного позову стало, серед іншого, те, що відповідач, як іпотекодержатель предмету іпотеки, відмовився залишити за собою нереалізоване майно (предмет іпотеки) в порядку, передбаченому ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», та не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», за результатами третіх прилюдних торгів (які усі не відбулися).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, в даній ситуації відповідач фактично зловживає своїми правами як учасник виконавчого провадження (недобросовісно/несумлінно користується своїми правами), внаслідок чого іпотека на вищезазначене майно залишається чинною, що порушує права та інтереси позивача як стягувача у зазначеній процедурі виконавчого провадження, зокрема, перешкоджає реалізації позивачем права, передбаченого ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на залишення за собою нереалізованого майна, набуття права власності на таке майно у встановленому порядку та реалізацію усіх правомочностей власника майна, зокрема, щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном відповідно до закону.

В той же час, 17.10.2018 року з відкритого джерела - офіційного порталу «Судова влада України», доступного в мережі Інтернет йому стало відомо, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа № 758/2927/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, зобов'язання укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Позовні вимоги ОСОБА_3 за вищезгаданою справою № 758/2927/18 стосуються того ж самого нерухомого майна, який є Предметом іпотеки та якого стосуються позовні вимоги за даним позовом у справі № 367/2974/18, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року по справі № 758/2927/18 про передання справи на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області вбачається, що предметом позову в межах справи № 758/2927/18 є визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, начебто укладеним між ОСОБА_3 до ОСОБА_4, та зобов'язання укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зазначає, що згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу відбувається перехід права власності на майно від однієї сторони (продавця) до другої сторони (покупця), а згідно ст.ст. 48, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення може бути здійснено лише на нерухоме майно, що є власністю боржника (в даному випадку - ОСОБА_4).

Вказує, що зважаючи на викладене вище, враховуючи приписи ст. 635 ЦК, що регулює питання укладання та виконання попередніх договорів, такий позов можна впевнено вважати як завідомо безпідставний, що у сукупності з іншими обставинами, викладеними у позовній заяві по даній справі (№ 367/2974/18), може свідчити про свідоме зловживання відповідачем своїми правами як учасника виконавчого провадження, а так само і процесуальними правами при звернення з позовом до суду, з метою створення штучних обставин, за яких буде унеможливлене звернення стягнення на таке майно (предмет іпотеки в цілому, та позбавлено позивача права, передбаченого ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на залищення за собою та набуття права власності на таке майно у встановленому порядку, за захистом якого позивач, власне, і звернувся з даним позовом до суду, зокрема.

Згідно статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи може вжити передбачені ЦПК заходи забезпечення позову на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішення в судовому порядку вимог про припинення іпотеки, а так само про скасування записів про іпотеку та заборону відчуження майна (Предмету іпотеки), з якими позивач звернувся до суду, є встановленим законом ефективним способом захисту прав та інтересів позивача в даній ситуації.

В той же час, для належного вирішення спору про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку й заборону відчуження в судовому порядку, а так само для виконання можливого рішення суду, важливе значення мають як збереження самого майна (предмету іпотеки) у незмінному виді, так і збереження складу осіб, які є учасниками справи, учасниками виконавчого провадження та власниками такого майна. Так, згідно ст. 330 ЦК якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Отже, при переході права власності на майно (предмет іпотеки) значно ускладнюється реалізація можливого рішення по даній справі, оскільки змінюється не лише склад учасників таких відносин, а й виникає трансформована презумпція добросовісності набуття майна.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене вище, перехід (передача) під час судового розгляду від боржника третім особам права власності на предмет іпотеки, з яким нерозривно пов'язані права та інтереси позивача, ускладнить виконання можливого рішення суду та ускладнить реалізацію ефективного механізму захисту порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

Окремо звертає увагу на ту обставину, що імовірність переходу прав власності на предмет іпотеки (його відчуження, зміна власника тощо), з огляду на вчинювані відповідачем дії, як зазначено вище (зокрема, несумлінне, недобросовісне користування своїми правами), в даній ситуації досить значна.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК позов може бути забезпечений, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. З урахуванням цього, накладення арешту на майно, виходячи зі змісту цієї процесуальної дії, унеможливлює розпорядження майном, що в свою чергу попереджує перехід права власності на майно, зокрема нерухоме, що є предметом цієї заяви. А це в свою чергу усуває загрозу ускладнення чи унеможливлення як виконання можливого рішення по даній справі, так і реалізації ефективного механізму захисту порушених прав та інтересів позивача з підстав, зазначених вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. З огляду на зміст позовних вимог, зважаючи на обраний вид забезпечення та його обґрунтування, як зазначено вище, такий вид забезпечення є співмірним з позовними вимогами.

Виходячи з викладеного вище, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищезгаданий Предмет іпотеки, вочевидь може призвести до ситуації, коли для відновлення прав та інтересів Позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або ж взагалі зробити неможливим виконання такого рішення суду.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги, що між сторонами по справі дійсно виник спір, існує реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а так само загроза ускладнення чи унеможливлення реалізації ефективного механізму захисту порушених прав та інтересів позивача, вид забезпечення відповідає характеру позовних вимог.

В зв»язку із викладеними обставинами заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 585.0 кв. м., що належить ОСОБА_4; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0.2330 га., що належить ОСОБА_4, про що винести відповідну ухвалу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову підтримали, просили задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, дослідивши подану заяву, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку та заборону відчуження, в якій просить припинити іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору №013/060-1 від 28 лютого 2006 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Кравченко Іриною Сергіївною Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 379 від 28 лютого 2006 року, нерухомого майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 585,0 кв.м.; земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0, 2330 га.; скасувати запис про іпотеку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 585,0 кв.м. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасувати запис про іпотеку земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0, 2330 га. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасувати запис про заборону відчуження даного житлового будинку та земельної ділянки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, як невідємної архівної складової частини Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 585.0 кв. м., що належить ОСОБА_4; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 0.2330 га., що належить ОСОБА_4 до розгляду справи по суті не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, суд вважає, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 149-150, 157 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про припинення іпотеки та скасування записів про іпотеку та заборону відчуження залишити без задоволення.

Копію ухвали направити відповідачу та третій особі для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Пархоменко