Справа № 658/3317/16-ц
(провадження № 2/658/16/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Оніщенко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна по-дружжя, визнання права власності, реальний розподіл будинку та визначення порядку корис-тування земельною ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.09.1997 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Під час перебування в шлюбі ними за спільні кошти було придбано 59/100 частин будинку з надвірними спорудами та 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,0473 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованих в АДРЕСА_1.

В зв'язку з наявністю спорів та неможливістю добровільно розділити будинок та виз-начити порядок користування земельною ділянкою, позивач ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на 59/200 частин житлового будинку, з надвірними будівлями та спору-дами, а також право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 473 кв.м., розташо-вані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому про-сила визнати за нею право особистої приватної власності на житлову прибудову Г3, площею 31,3 кв.м. до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 89 065 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13.12.2016 року зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності прий-нятий до провадження суду та позовні вимоги за цим позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні позивач по первісному позову - ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, посилаючись на об-ставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічній позовній заяві - адвокат ОСОБА_2 первісний позов позов визнала частково, не заперечувала проти реального поділу будинку та земельної ділянки, підтримала вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві, і просила визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на житлову прибудову Г3, площею 31.3 кв.м. до житлового будинку, розташова-ного за адресою: АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є сином сторін по справі, і неодноразово був присутнім при сварах та скандалах. Знає, що гроші в основному заробляла матір, а батько тільки слідкував за ремонтом.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що знаходиться у дружніх відносинах з ОСОБА_4, і з її слів знає, що вона брала кредит та гроші в борг, щоб зробити ремонт у помешканні.

Свідок ОСОБА_7 показала, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_4, і зі слів останньої їй відомо, що ОСОБА_4 сама оплачувала навчання сина та за власні кошти робила ремонт в помешканні.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює разом з ОСОБА_4 і знає, що ос-тання часто зверталася з різними питаннями по будівництву та ремонту, оскільки її чоловік не бажав приймати участь у ремонті помешкання.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_3 самостійно оп-лачував будівельні роботи, і брав у свідка гроші в борг (приблизно тисячу доларів) для цього. Свідок наголосив, що він сам допомогав ОСОБА_3 у проведенні ремонту: прокладці ка-налізації, ивготовленні фундаменту та інші.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він допомогав подружжю ОСОБА_3 робити ремонт в їх помешканні. Свідок зазначив, що його работу по заливанню фун-даменту оплачував ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 займався вста-новленням газового котла, будуванням фундаменту та покрівлі. Свідок наголосив, що йому достовірно відомо, що ОСОБА_3 самостійно оплатив всі роботи по цим роботам.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працював разом з ОСОБА_3, а тому допомогав йому у проведенні ремонту в помешканні. Свідок зазначив, що він разом з ОСОБА_3 робили ремонт ванної кімнати, проводили електрику. Свідок наголосив, що ОСОБА_3 платив власні кошти за виконані роботи.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що він є братом ОСОБА_4, добре знайом з її чоловіком. Свідок вказував, що його сестра - ОСОБА_4 брала у борг гро-шові кошти для оплати ремонтних робіт, оскільки її чоловік - ОСОБА_3 не приймав актив-ної участі в ремонті.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши пись-мові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що первісний позов задоволенню не під-лягає, а зустрічні позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 20.09.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4, 13).

За час перебування у шлюбі, сторони, на підставі договору купівлі-проаджу від 07.08.2009 року, набули наступне майно:

- 1/2 частку житлового будинку садибного типу, загальною площею 82,5 кв.м., житло-вою площею 46,1 кв.м., та земельну ділянку, площею 473 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14);

Сторонами не досягнуто згоди щодо поділу вказаного майна, у зв'язку із чим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з відповідними позовами про його поділ.

За правилом статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господар-ства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кож-на річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Пунктами 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясо-вувати джерело і час його придбання.

Згідно із зазначеними нормами при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною власністю чи особистою приватною власністю з'ясуванню підлягають, як підстави й час набуття такого майна, так і джерела його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК Укра-їни, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним до-говором чи законом.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є під-ставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена пре-зумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

При цьому, докази мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст.77, 78 ЦПК України) і це є процесуальним обов'язком сторони, яка їх надає (ст.ст.12,81 ЦПК Ук-раїни).

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Позивач ОСОБА_3 у своєму позові та запереченнях на зустрічний позов зазначає, що майно, а саме: 1/2 частина житлового будинку садибного типу, загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., та земельна ділянка, площею 473 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, є спільною власністю подружжя.

Відповідач ОСОБА_4 у відзиві на первісний позов та у зустрічному позові вказу-вала, що 1/2 частина житлового будинку садибного типу, загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., та земельна ділянка, площею 473 кв.м., розташовані за адре-сою: АДРЕСА_1, є спільною власністю по-дружжя, а житлова прибудова Г3, площею 31,3 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_1 є її особистою власністю, оскільки була збудована тільки за її власні, особисті кошти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому осо-бисто.

На підтвердження доводів ОСОБА_4, у судовому засіданні, за її клопотанням, були допитані свідки, та досліджені письмові докази: технічний паспорт на житловий будинок, експлікація приміщень, зведений акт вартості будинку та господарських споруд, договір купівлі-продажу земельної ділянки, державний акт на земельну ділянку, свідоцтво про право власності на нерухоме майно .

Проте, надані ОСОБА_4 докази не підтверджують факту викори-стання нею особистих коштів на будівництво спірного майна та те, що вона мала намір на будування спірного майна тільки, як її особисту власність.

В порушення вимог ст.81 ЦПК України, відповідно якій кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та за-перечень, ОСОБА_4 не надала доказів придбання нею будівельних матеріалів та джоказів оплати виконаних по бзведенню прибудови робіт, показання свідків, допитаних в судовому засіданні не доводять, що прибудова до житлового будинку була зведена ОСОБА_4 лише за особисті кошти.

Крім того, з показів свідків вбачається, що спірний об'єкти нерухомості - прибудова Г3, площею 31,3 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_1 будувалася сторонами в інтересах та для цілей сім'ї, так у житловому будинку сторони меш-кали у період шлюбу, а прибудова Г3 зводилася ними обоюдно, для поліпшення умов проживання у будинку. Розрахунки за будівництво цих об'єктів здійснювали як ОСОБА_4, так і ОСОБА_3. Крім того, з пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_3 самостійно виконував деякі будівельні роботи, запрошував будівельників, розраховувався за виконані роботи та за придбані будівельні матеріали.

Показання свідків, які пояснювали, що їм відомо про те, що ОСОБА_4 всі свої кошти витрачала на будівництво будинку, - не впливають на висновки суду, оскільки жоден з допитаних свідків не зміг повідомити розмір вимтрат сторін, джерело цих витрат.

Таким чином, доводи ОСОБА_4 про належність їй спірного мана є безпідставними, оскільки вона належними та допустимими доказами не довела, що дане спірне майно є її особистою приватною власністю, побудоване та придбане за її особисті кошти, тобто пре-зумпцію права спільної сумісної власності майна колишнього подружжя нею не спростовано, що є її процесуальним обов'язком відповідно до статей 12, 81 ЦПК України. А тому зустріч-ний позов ОСОБА_4, щодо визнання майна особистою приватною власністю є необґрунто-ваним та задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що спірна 1/2 частина будинку та земельна ділянка були придбані сторонами під час перебування у шлюбі, між сторонами відсутній шлюбний договір, а також будь-яка домовленість про розподіл майна, спірна нерухомість є обєктом права спільної су-місної власності подружжя, а тому підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 про визнан-ня за ним права власності на 1/2 частину цих будинку та земельної ділянки та залишенням за відповідачкою, також, права власності на іншу 1/2 частину цих же будинку та земельної ді-лянки.

Згідно висновку призначеної судом будівельно-технічної експертизи №122 від 10.04. 2017 року запропоновано два варіанти поділу спірного житлового будинку та земельної ді-лянки. Дослідивши обидва варіанти, запропоновані експертом, суд вважає доцільним обрати саме варіант №1, як найбільше влаштовуючий сторони, адже в даному варіанті, окрім враху-вання всіх потреб сторін у площі приміщень, визначено найменшу грошову компенсацію, яку повинна сплатити одна сторона іншій, а площа приміщень, яка виділяється сторонам у спірному будинку, найбільше дорівнюють одна одній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76- 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання права власності, реальний розподіл будинку та визначення порядку ко-ристування земельною ділянкою - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 59/200 частин жит-лового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, а також право власності на 1/2 части-ну земельної ділянки, площею 473 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_3:

-в житловому будинку літ «Г»: 2-6- житлову кімнату площею 15,0 кв.м, У господарчій прибудові літ. «Г2» у складі приміщень: 2-7 санвузол, площею 4,4 кв.м., 2-8-кухня площею 10,8 кв.м.. В житлові прибудові літ. «Г3»: 2-1-коридор площею 4,5 кв.м.

-надвірні будівлі та споруди: літ. «г4»-ганок з козирком, 1/2 літ. «М»-сарай, літ. «а5»-погріб з шийкою, літ. «Я»-вбиральня, 1/4 №1-огорожа, 1/2 №5-ворота, 1/2 №ІІІ-вимощення

Виділити ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки, яка склада-ється з двох частин: перша розташована під виділеною йому частиною житлового будинку та прилеглою прибудинковою територією, площа якої становить 106,9 кв.м. (синім кольором на плані), друга - розташована під погребом з шийкою літ. «а5», вбиральнею літ «Я», 1/2 ча-стиною сараю літ. «М» та під частиною городу, яка прилягає до правої межі земельної ді-лянки - 98,1 кв.м. (синім кольором на плані). Загалом виділити ОСОБА_3 земельну ділянку площею 236,5 кв.м., що відповідає ідеально належній.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 59/200 частин житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, а також право власності на 1/2 частину зе-мельної ділянки, площею 473 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_4 :

-в житловому будинку літ. «Г»: 2-4 коридор, площею 1,8 м.кв.; 2-5 коридор з кухнею-нішею, площею 9,3 м.кв.; В житловій прибудові «Г3»: 2-2 санвузол, площею 6,3 кв.м., 2-3-житлова кімната, площею 15,0 кв.м, інженерні комунікації (водопостачання та водовідве-дення).

-надвірні будівлі та споруди: 1/4 №1-огорожа, 1/2 №5-ворота, №7-водопровід, №1-ви-грібна яма, 1/2 №ІІІ-вимощення.

Виділити ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки, яка складається з двох частин: перша розташована під виділеною їй частиною житлового будинку та прилег-лою територією, площа якої становить 64,7 кв.м (червоним кольором на плані), а друга ча-стина - розташована під частиною городу, яка прилігає до лівої межі земельної ділянки - 140,3 кв.м (червоним кольором на пла-ні). Загалом виділити ОСОБА_4 зе-мельну ділянку площею 236,5 кв.м., що відповідає ідеально належній.

Розподіл горища виконати по осям міжквартирних перегородок згідно варіанту розпо-ділу житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 гро-шову компенсацію в сумі 10 580 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про ви-знання права особистої власності - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його про-голошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну ча-стини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судово-го рішення.

Суддя: О. Є. Терещенко