Справа № 727/7159/18
Провадження № 2/727/1423/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Семенка О.В.

при секретарі - Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позові посилається на те, що вона є власником будинку №75 по вулиці Горіхівській в м. Чернівці. В даному будинку зареєстровані її власник ОСОБА_3 та зять ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначає, що її зять ОСОБА_2 після продажу своєї квартири на вул. Полєтаєва Федора зареєстрований за її місцем реєстрації та проживання на ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично за її адресою відповідач ніколи не проживав, а лише зареєстрований.

На даний час відповідач перебуває за межами України і в найближчий час не збирається повертатись в Україну. Відповідачу ніхто не чинив перешкод у користуванні житловим приміщенням, він добровільно визначив собі інше місця проживання і спірним жилим приміщенням відповідач не користуються понад один рік без поважних причин, тому зняти його з реєстрації в добровільному порядку немає можливості. Окрім цього, відповідач усі роки не сплачував комунальні послуги, не бере участі в утриманні будинку, власних речей в будинку його немає і він взагалі не цікавиться будинком.

На підставі наведеного, просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втрати право користування житловим приміщенням по вул. Горіхівська, 75 в м. Чернівці.

В судове засідання позивачка не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межахзаявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить будинок на вулиці Горіхівській, 75 в м. Чернівці.

Відповідно довідки про склад сімї та реєстрації №585 від 05.07.2018 року, виданий КЖРЕП № 5 за вказаною вище адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, власник, з 05.09.1966 р.; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, чоловік, з 23.08.2005р; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зять, з 24.01.2012р.

З 24.01.2012 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрації (а.с.8).

З акту №152 від 05.07.2018 р., складений КЖРЕП-5 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 фактично за адресою реєстрації ніколи не проживав, а лише зареєстрований (а.с.9).

Позивачка в своєму позові зазначає, що відповідач на разі перебуває за межами України і в найближчий час не збирається повертатись в Україну, однак доказів цього в матеріалах справи немає.

Згідно довіреності від 11.07.2012 року позивачка має право зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, та в подальшому з правом реєстрації за новою адресою. Дана довіреність підтверджена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу (а.с.7).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивач вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

Так, у відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

На даний час, факт реєстрації відповідача в квартирі, позбавляє позивачку можливості реалізувати своє право на розпорядження своїм майном. Крім того, вказані обставини призводять до переплати за комунальні послуги, за зайву, не проживаючу будинку особу.

Згідно до вимог ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно зазначених норм закону, враховуючи те, що відповідач фактично, у спірному будинку не проживає з 24.01.2012 року, а у позивача виникають проблеми з сумами надмірно сплачених комунальних послуг і дані обставини наносять позивачці значних фінансових втрат, створюють перешкоди в користуванні та розпорядженням власністю, то суд приходить до висновку про необхідність визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в буд. №75 по вул. Горіхівській в м. Чернівці.

Що стосується позовних вимог позивачки про зняття відповідача з реєстраційного обліку слід зазначити наступне.

Так, на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 №1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

Згідно п. 1.3 зазначеного вище Порядку реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів.

Відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі зазначеного вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: м. Чернівці, вул. Горіхівська буд. №75 задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи як зазначено вище відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 317, 379, 391, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 19, 89, 95,141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком №75 по вул. Горіхівській в м. Чернівці.

В іншій частині позовних вимог, а саме: щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку - відмовити.

Розяснити позивачу, що для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів він може звернутись до компетентного органу управління, відділу (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) із рішенням суду, яке набрало законної сили.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ Семенко О.В.