328/1984/18
УХВАЛА

іменем України

01 серпня 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Токмацька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1, заінтересована особа: Токмацька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просила встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 21.04.2006 року, є бабусею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вивчивши заяву та додані документи приходжу до наступних висновків.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення повинна відповідати загальним вимогам до позовної заяви, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Заявниця, всупереч вимогам закону, не зазначила ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Заявницею вказано, що даний факт потрібний їй для оформлення спадщини, але з матеріалів справи вбачається, що вона вже вважається такою, що прийняла спадщину.

Зокрема, заявниця зазначає що спадкодавцю також належало право на не витребувану частину паю відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0105702 у розмірі 1,5451 умовних кадастрових гектарів.

Однак, як слідує з доданих документів спадкодавцем на підставі свідоцтва на право на земельну частку (пай) отримано у власність земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною

адміністрацією.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення

земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Таким чином, після одержання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) таке право припиняється та у особи виникає право власності на конкретно визначену земельну ділянку з відповідною площею та місцем розташування.

Враховуючи викладене та відсутність інших правовстановлюючих документів спадкодавця на земельну ділянку, суд вважає про невиконання заявницею вимог законодавства щодо зазначення мети для якої необхідно встановити юридичний факт.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без руху з наданням строку на усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. 175, 185, 260, 318 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Токмацька районна державна нотаріальна контора Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявниці строк пять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: заявниці потрібно зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи та зазначити який факт вона просить встановити та з якою метою.

Копію ухвали направити заявнику.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя