Справа № 456/3470/18
Провадження № 2/456/1443/2018
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (транспортно) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 42830,82 грн. понесених витрат на відшкодування шкоди, а також сплачений ними судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 7.11.2014 по вул. Кар»єрна в м. Стрий сталась дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_1, який керував автомобілем Форд, д.н.з. 39-870 ВО.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3.

Згідно постанови Апеляційного суду Львівської області від 29.07.2015 особою, винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що призвело до настання вказаного ДТП, є водій ОСОБА_1.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 42830,82 грн., з яких 41649,82 грн. страхове відшкодування, та 1181 грн. за послуги аварійного комісара. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №2911 від 14.04.2016 та витягом з рахунку про оплату послуг аварійного комісара по справі № 25453.

У звязку з тим, що на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

З метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулось до винуватця з вимогою про відшкодування завданої шкоди від 13.04.2016, однак вимога була залишена поза увагою останнього.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Представник позивача МТСБУ в судове засідання не зявився, однак подали заяву в якій просили проводити розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов. Зокрема вказав, що з доданих до цивільного позову матеріалів вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 звернувся з заявою до МТСБУ про страхове відшкодування лише 27.01.2016, тобто після спливу річного терміну з дня настання страхового випадку. А отже у МТСБУ не було підстав для виплати страхового відшкодування. Відповідно сплативши безпідставно страхову виплату ОСОБА_3, МТСБУ не має підстав в порядку регресу звертатись

з позовом до нього про відшкодування витрат. А тому просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні, позов заперечив з підстав викладених в письмовому відзиві на позов просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, відповідно до постанови Апеляційного суду Львівської області від 29.07.2015 копія якої долучена до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1, 7.11.2014 о 23.30 год., керуючи автомобілем Форд д.н.з. 39870ВО, рухаючись по другорядній дорозі вул. Кар»єрна в м. Стрий в напрямку основної дороги, виконуючи лівий поворот на трасу, автодорогу Київ Чоп на 618 км + 300м не дав дорогу автомобілю, що наближався по головній дорозі «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого відбулось ДТП та обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Зазначеною постановою Апеляційного суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у вказаній справі було закрито, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38, п. 7 ст 247 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших обєктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується самим відповідачем, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у звязку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 41649,82 грн..

Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового від 27.01.2016 та висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 28 від 17.05.2015 (а.с.6-12).

Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Окрім того, МТСБУ було сплачено 1181 грн. за послуги аварійного комісара, що стверджується витягом з рахунку про оплату послуг аварійного комісара по справі № 25453.

Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ складає 42830,82 грн.. Вказану суму виплат не заперечили в судовому засіданні відповідач та його представник.

13.04.2016 з метою досудового врегулювання спору, МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ (а.с.15).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зістаттею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно п. п. 38.2.1. п.38.2 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі ст. 22 цього ж Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

Потерпіла сторона, з метою отримання відшкодування, звернулась до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3102636 та інших необхідних документів.

У звязку з настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону №1961-IV, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 41649,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2911рв від 14.04.2016 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону №1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 цього Закону.

Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

А тому враховуючи те, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а також такий не являється особою, визначеною п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На вимогу

позивача він відмовився добровільно компенсувати понесені позивачем витрати, а тому суд вважає, що слід позов задоволити та стягнути в порядку регресу із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування.

Що стосується покликань відповідача, на те, що заява про страхове відшкодування була подана потерпілим ОСОБА_3 до МТСБУ 27.01.2016, тобто після спливу річного терміну з дня настання страхового випадку, а відтак в МТСБУ були відсутні підстави для такого страхового відшкодування. То, як встановлено судом, заява на яку вказує відповідач, була повторною, а первинна заява була подана ОСОБА_3 до МТСБУ 25.12.2014, а саме протягом року, після настання ДТП (а.с.35 ), а відтак на думку суду регламентна виплата була здійснена у відповідності до норм Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім судові витрати в розмірі 1762 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу 42 830 (сорок дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 82 копійки витрат, повязаних з регламентною виплатою, а також 1 762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02154, м.Київ, вул.Русанівський бульвар, 8, , р/р №871 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313;

відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 82404 м. Стрий вул. Грабовецька, 11б/32 Львівської області.

Головуючий суддя ОСОБА_5