Провадження № 4с/200/127/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Санжаровській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, заінтересовані особи державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2017 року скаржник КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною скаргою.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що 25 січня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська видав судовий наказ № 2н/200/565/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпроводоканал» боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 8005,24 грн., та судовий збір у сумі 121,80 грн. 02 серпня 2016 року стягував передав виконавчий документ на виконання до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. З моменту передачі виконавчого документа стягувачу не надходило з ВДВС жодної постанови, в тому числі про відкриття виконавчого провадження тощо. 22.08.2017 року заявник отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року ВП № 52054548 разом з оригіналом судового наказу № 2н/200/565/15. З мотивувальної частини постанови вбачаться, що державний виконавець здійснив вихід за адресою боржника, але двері було зачинено, перевірити майновий стан не вдалось, про що складено відповідний акт. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки державним виконавцем не було вжито вичерпних заходів щодо примусового виконання рішення, зокрема, звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, накладення штрафу, звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

З урахуванням викладеного, скаржник просить суд визнати неправомірною постанову державного виконавця Бережної М.В. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2017 року ВП № 52054548. Скасувати постанову державного виконавця Бережної М.В. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2017 року ВП № 52054548. Зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження № 52054548 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпроводоканал» боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 8005,24 грн., та судовий збір у сумі 121,80 грн.

Ухвалою суду від 06 вересня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за скаргою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, заінтересовані особи державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 вересня 2017 року.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, вимоги викладені в скарзі, підтримав.

Заінтересована особа Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про дату та час розгляду справи, причину неявки не повідомила, пояснень по суті скарги не надала, на запит суду не надала копії виконавчого провадження, в звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, причину неявки не повідомив, пояснень по суті скарги не надав.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 5 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська видав судовий наказ № 2н/200/565/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпроводоканал» боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 8005,24 грн., та судовий збір у сумі 121,80 грн.

22 червня 2017 року заявник отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року ВП № 52054548 разом з оригіналом судового наказу № 2н/200/565/15, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі Шевченківського ВДВС.

Постанова старшого державного виконавця Бережної М.В. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.06.2017 року ВП № 52054548 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» мотивована наступним:

«Виходом державного виконавця за адресою м. Дніпро, пр. Гагаріна, 122/156 встановлено, що двері квартири були зачинені, перевірити майновий стан не вдалось, про що державним виконавцем 18.04.2017 року складено відповідний акт. Згідно інформації з ДПІ боржник не працює та відкритих рахунків в банках не має, відповідно до відповіді з УПФУ пенсію не отримує та за цивільно-правовими договорами не працює. Згідно довідок з МРЕВ рухоме майно, належне боржникові на праві власності, за боржником не зареєстровано».

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст.449 ЦПК України та ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» відповідну скаргу може бути подано протягом 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів; а також у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа ОСОБА_3 проти України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Орган виконавчої служби зобов'язаний вжити усіх заходів до виконання виконавчих документів, оскільки протилежний підхід взагалі знівелював би суть виконавчих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з наданих заявником суду матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 по виконанню судового наказу № 2н/200/565/15 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено всіх необхідних заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача, не виконано всіх можливих, передбачених вимогами законодавства дій щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу у ВП № 52054548.

Так, державним виконавцем здійснено єдиний вихід за адресою боржника 18.04.2017 року, та лише один раз здійснено виклик боржника до ВДВС, в той час як відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про виконавче провадження» надає виконавцю право вчиняти і інші дії, які мають на меті ефективне і в повному обсязі виконання судового рішення яка державним виконавцем у даному виконавчому провадженні здійснені не були.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника (ч. 2ст. 451 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, заінтересовані особи державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Бережної М.В. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2017 року ВП № 52054548.

Скасувати постанову державного виконавця Бережної М.В. Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2017 року ВП № 52054548.

Зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження № 52054548 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Дніпроводоканал» боргу за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 8005,24 грн., та судовий збір у сумі 121,80 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску