печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9754/13-ц
УХВАЛА

03 вересня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Маленівській К.М.,

розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві подання приватного виконавця Яцишина А.М. про примусове проникнення до жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Яцишин А.М. звернувся до суду із вказаним поданням.

У відповідності до положень норми частини другої статті 439 ЦПК України, суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В засідання приватний виконавець не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд подання у його відсутність, просив його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали подання та доданих до нього доказів, прийшов до наступного висновку.

Обґрунтовуючи означене подання, приватний виконавець вказує, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишина А.М. (далі - приватний виконавець) перебуває виконавче провадження № 55987908, з виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/9754/13-ц виданого 23.07.2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП БАНК» заборгованості у розмірі 430737,07 доларів США. (Рішення набрало законної сили 28.05.2014 року).

Боржником у вказаних виконавчих провадженнях є ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Згідно повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 18.04.2018 № 1996 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.03.2018 року, встановлено, що за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_2 . (дана квартира передана в іпотеку АБ «Укргазбанк»).

Також внесено обтяження «заборона на нерухоме майно», згідно договору іпотеки на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно договору іпотеки № PCL-002/553/2006 від 20.04.2006 ОСОБА_1 передала в іпотеку АКБ «РайффайзенБанк Україна» (який згідно рішення зборів акціонерів від 09.10.2006, змінив назву банку на Акціонерний банк «ОТП Банк»), нерухоме майно, а саме:

- квартиру АДРЕСА_5 ;

- квартиру АДРЕСА_6 ;

Згідно повідомлення Комунального підприємства КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровані:

- Квартира АДРЕСА_2 ;

- Квартира АДРЕСА_3 ;

- Квартира АДРЕСА_4 .

Заборгованість за виконавчим документом боржником не погашається, декларації про майно та доходи боржником на адресу відділу не надано.

ОСОБА_1 не з`являється на виклики приватного виконавця, про причини неявки не повідомляє. Боржник ігнорує повідомлення державного виконавця про проведення виконавчих дій та не дає допуску до майна для проведення опису та арешту, що зафіксовано в актах державного виконавця. Також не надає інформацію щодо причин невиконання рішення суду, інформацію та про інше належне боржнику майно, кошти та доходи, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

А відтак, приватний виконавець у вимогах подання просить надати дозвіл на примусове входження до квартири АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; квартири АДРЕСА_6 , що належать на праві власності ОСОБА_1 в порядку примусового виконання рішень згідно із ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, приходить до наступного.

14.03.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову № 55987908 про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Крім того, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови про відкриття виконавчого провадження, кожного із зведених виконавчих проваджень, направлялась боржнику до виконання, за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 . Разом з тим, боржник у визначений приватним виконавцем строк не виконав добровільно судове рішення.

14.03.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

На виклик приватного виконавця на 21.03.2018 року на 10:00 годину боржник не з`явився, про що складено відповідний акт.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 15.03.2018 року № , від 14.03.2018 року № боржник не працює, пенсію не отримує.

Виходами приватного виконавця за адресами: квартири АДРЕСА_5 та квартири АДРЕСА_6 , не вдалося здійснити опис вищевказаного майна, оскільки доступу до будинку не було надано, боржник за вказаною адресою у визначений час не з`явився, про що приватним виконавцем складено акт.

У зв`язку із тим, що боржником у добровільному порядку напротязі тривалого часу невиконано рішення суду, що набрали законної сили, приватний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла (іншого володіння) боржника.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень статті 2 вищенаведеного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» законодавцем забезпечено баланс прав та обов`язків як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, що є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця Яцишина А.М. про примусове проникнення до жилого приміщення, - задовольнити.

Надати приватному виконавцю ОСОБА_2 . дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

квартири АДРЕСА_6 .

квартири АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва) протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Роз`яснити, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Підпалий