Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 372/159/17

провадження № 61-31919св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2011 року, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави задоволено. На виконання вказаного рішення, 01 лютого 2012 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист №2-110/10. За заявою стягувача 19 вересня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52264539. Вказаний виконавчий лист втратив чинність 19 квітня 2012 року. У зв'язку з тим, що пред'явлення виконавчого листа до виконання відбулося після закінчення строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Обухівського районного суду від 30 січня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що із самого виконавчого документа, виданого 01 лютого 2012 року, вбачається, що рішення суду набрало законної сили 17 жовтня 2011 року, а виправлений недолік не має значення для порушеного заявником питання. Заявником не наведено обставин, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за виконавчим листом.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_3

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд видав виконавчий лист 01 лютого 2012 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 2677-VІ (далі - Закон), тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися за цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, у вказаному випадку після апеляційного перегляду - 19 квітня 2011 року.

Апеляційний суд виходив з того, що зазначення судом у виконавчому листі іншого строку його пред'явлення до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою Закону й не може бути змінено судом, а виправлення помилки у виконавчому листі є лише підставою для видачі виконавчого листа з усунутими недоліками і не змінює строки його пред'явлення (стаття 368 ЦПК України, статті 18, 23 Закону).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягувач пред'явив виконавчий лист до виконання після закінчення встановленого Законом однорічного строку.

У квітні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» звернулося до суду з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» вказує, що 13 квітня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» укладено договір про відступлення прав вимоги № 491-Ф, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є правонаступником усіх прав і обов'язків ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній цивільній справі.

29 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції не досліджено належним чином фактичних обставин у справі, які мають значення для правильного вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

З метою примусового виконання рішення суду, 14 грудня 2011 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до Обухівського районного суду Київської області із заявою про видачу виконавчих листів №2-110/10, але після неодноразових звернень представників банка до канцелярії суду про видачу копії судового рішення та виконавчого листа, його повідомлено, що справу не знайдено або в архів справа не передавалася. Після оскарження дій працівників апарату суду та звернення їх уваги на сплив пред'явлення виконавчого листа до виконання, а саме 19 квітня 2012 року, суд першої інстанції направив на адресу банка копію рішення та виконавчі листи 17 квітня 2012 року, які банк отримав 20 квітня 2012 року.

ПАТ «Банк Форум» в межах строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» пред'явлено до виконання виконавчий лист, виданий Обухівським районним судом Київської області 01 січня 2012 року, рішення, в якому відповідно до тексту виконавчого листа, набрало законної сили 17 жовтня 2011 року. Вказаний лист за ухвалою районного суду виправлено та вказано дату набрання законної сили рішення суду 19 квітня 2011 року.

Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання банком пропущено з поважних причин. Виконавчі листи отримано банком лише 20 квітня 2012 року, тобто після граничного строку для пред'явлення до виконання судового рішення (19 квітня 2012 року).

Судове рішення до цього часу не виконано, зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконані, заборгованість не погашена. Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може призвести до неможливості фактичного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню безпосередньо пов'язано із виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

У липні 2017 року ОСОБА_3 подав заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції поверхнево переглядав справу, не дослідив всі матеріали справи та відповідні докази, не перевірив фактично отриману ним суму за кредитом та дату її видачі.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2010 року набрало законної сили 19 квітня 2011 року, стягувач подав його на примусове виконання лише 19 жовтня 2012 року, тобто пропустив установлений законом строк на подання виконавчого документа, виданого 01 лютого 2012 року до примусового виконання, на шість місяців.

ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на підставі застережень, що є в іпотечному договорі від 13 грудня 2007 року, повністю задовольнив свої вимоги за кредитним договором від 13 грудня 2007 року № 0509/07/01-CL (основне зобов'язання), прийнявши у власність предмет іпотеки.

Ухвала апеляційного суду є законною і обґрунтованою, всі висновки суду відповідають установленим у справі обставинам, тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум») заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 657 236,69 грн. Звернуто стягнення на предмет застави, а саме: жилий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером НОМЕР_2, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що знаходяться по АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На примусове виконання вказаного рішення, 01 лютого 2012 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-110/10, у якому зазначено, що рішення набрало законної сили 17 жовтня 2011 року.

17 жовтня 2012 року банк пред'явив виконавчий лист до виконання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження № 34774009.

Вказана постанова державного виконавця Абаніним С. Р. не оскаржувалася та перебувала на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області три роки.

13 квітня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гопцієм Р. О. винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-110/10 стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28 березня 2012 року за дружиною боржника визнано право власності на 1/2 частину майна, визначеного виконавчим документом. Виконання рішення у визначений виконавчим документом спосіб неможливо.

16 вересня 2016 року ПАТ «Банк Форум» повторно звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця віділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52264539.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2016 року виправлено помилку у виконавчому листі № 2-110/10 від 01 лютого 2012 року шляхом зазначення у ньому правильної дати набрання законної сили рішення суду «19 квітня 2011 року» замість «17 жовтня 2011 року».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у виконавчому документі вказано, що рішення суду набрало законної сили 17 жовтня 2011 року, а виправлений недолік не має значення для порушеного заявником питання. Заявником не наведено обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за виконавчим листом.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, апеляційний виходив з того, що виконавчі листи, видані до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 4 листопада 2010 року № 2677-VІ, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі (пункт 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону), тому підстав для відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим судом після набрання чинності вказаним Законом, у державного виконавця не було, оскільки стягувач пропустив річний строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (19 квітня 2011 року).

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Romanczyk v. France (Romanczyk проти Франції),

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 2677-VІ) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Верховний Суд зауважує, що поширення дії норм Закону № 2677-VІ на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що виконавчий лист суд видав 01 лютого 2012 року року, тобто після набрання чинності Законом № 2677-VІ, тому строк пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання необхідно визначати цим Законом і він становить один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (19 квітня 2011 року).

Із урахуванням встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Частиною другою статті 369 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню визначені частиною четвертою статті 369 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону, у редакції чинній на час розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду.

Таке право стягувача передбачено також частиною першою статті 371 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до статті 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Із матеріалів справи встановлено, що у вказаній справі судом також розглядалася заява ПАТ «Банк Форум» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів, яку подано у січні 2017 року.

Верховний Суд виходить з того, що з урахуванням положень статті 371 ЦПК України 2004 року суд має вирішити питання про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України 2004 року).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 25 квітня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «Банк Форум» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів№2-110/10, виданих Обухівським районним судом Київської області 01 лютого 2012 року до виконання, відмовлено.

Судом апеляційної інстанції до участі у справі залучено ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», яка є правонаступником ПАТ «Банк Форум».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задоволено частково. Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 квітня 2017 року скасовано. Заяву ПАТ «Банк Форум» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд зауважує, що розглядаючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не звернули увагу на заяву банку про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, від розгляду якої залежить вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідна заява на час розгляду справи про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню знаходилася у матеріалах справи.

Верховний Суд виходить з того, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень на час розгляду вказаної касаційної скарги, заява ПАТ «Банк Форум» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, після її направлення апеляційним судом на новий розгляд до суду першої інстанції, не розглянута.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно із журналом судового засідання від 21 липня 2017 року питання поновлення строку відкладено до розгляду заяви представника ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про заміну сторони від 11 травня 2017 року.

Питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є процесульними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

Верховний Суд виходить з того, що за умови подання заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання така має бути вирішена, оскільки питання поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа пов'язується із вирішенням питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залежить від вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання в установленому ЦПК України порядку. Саме від встановлення цієї обставини залежить правильне вирішення справи по суті заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням не розглянутої судом заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, у вказаній справі, Верховний Суд виходить із завдань та основних засад судочинства (стаття 2 ЦПК України) та зауважує, що дотримання судом справедливої процедури передбачає належний розгляд судом усіх зауважень та заяв сторін.

Тобто, «суд» має проводити належний розгляд поданих документів і доказів, та наведених сторонами аргументів і доказів (Kraska v. Switzerland (Краска проти Швейцарії), § 30; (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), Perez v. France (Перез проти Франції).

Верховний Суд не бере до уваги доводи заперечення ОСОБА_3 на касаційну скаргу про те, що суд поверхнево розглянув справу, не дослідив докази, не перевірив фактичну дату та суму видачі коштів за кредитним договором, оскільки судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили, тому такі не мають правового значення для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Розглядаючи заяву та постановлюючи оскаржувані ухвали, суди першої та апеляційної інстанцій наведених вище вимог закону не врахували тане з'ясували, чи вирішено питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа для виконання відповідно до вимог закону, незважаючи на те, що у матеріалах справи є заява банку про поновлення пропущеного строку та передчасно ухвалили судові рішення з порушенням норм процесуального права.

Верховний Суд зауважує, що від вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання залежить право заявника на дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання та забезпечення рівності умов для всіх сторін.

Відповідно до статті 400 ЦПК України установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду, тому Верховний Суд не має підстав ухвалити власне рішення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи,якщо, якщо:суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду викладене, з метою дотримання справедливої судової процедури, розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку, яке має значення для правильного вирішення справи, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г.І. Усик