РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

справа № 686/20799/18

Сторони та інші учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_3, який обґрунтовує тим, що 10 березня 2018 року помер її чоловік ОСОБА_4, спадкоємцями за законом першої черги є вона, дружина померлого та його донька ОСОБА_3.

ОСОБА_4 був особою похилого віку, часто хворів, останні місяці не міг самостійно себе обслуговувати та потребував сторонньої допомоги, майже не міг вільно пересуватись. Доглядом ОСОБА_4, забезпеченням його ліками. Продуктами харчування та побутовим обслуговуванням займалась. В цьому допомагали її онуки ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Про безпорадний стан ОСОБА_4 було відомо відповідачу ОСОБА_3, яка не приїжджала до батька та не надавала йому будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, не цікавилась його життям і здоровям.

Після його смерті подала заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 172 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син, зобовязані піклуватись про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

ОСОБА_4 був особою похилого віку, протягом останніх років хворів різними хворобами, потребував сторонньої допомоги та піклування, а його доглядом ОСОБА_3 не займалася і не бажала цього робити, не утримувала його. Факт ухилення відповідачки від піклування про батька

та надання йому необхідної допомоги. Просить усунути відповідача ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті батька ОСОБА_4, який помер 100.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав. Суду пояснила, що вони з ОСОБА_4 проживали разом однією сімєю у шлюбі з 1987 року, У 2009 році офіційно зареєстрували шлюб. ОСОБА_4 був тяжко хворим внаслідок перенесених двох інсультів, як наслідок паралізованим, інфаркту, не бачив на одне зовсім, а на друге лише 30 відсотків. Через похилий вік та тяжку хворобу потребував стороннього догляду та допомоги. Такі обовязки вона виконувала як дружина.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у визначеному законом порядку, причин неявки в судове засідання не повідомила. Відзиву на позов не подала.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 13.12.2018 року.

21.12.2018 року ухвалено рішення по суті спору.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 знаходилась з 1987 року у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, а з 15 липня 2009 року перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 065158.

Відповідач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 від попереднього шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-БВ № 121217.

10 березня 2018 року ОСОБА_4 помер, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на належну йому земельну ділянку на праві власності для ведення товарного сільського господарського виробництва.

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись дружина померлого ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_3

За життя на окремо визначене майно, що належало померлому, грошові вклади із усіма відсотками та компенсаціями, за заповітом, посвідченого 08.11.2008 року державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_4 заповідав ОСОБА_8.

Спадкоємець за заповітом теж прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Позивач позов обґрунтовує тим, що спадкодавець ОСОБА_4 був літньою, тяжко хворою особою, перебував у безпорадному стані, потребував постійного стороннього догляду, оскільки у травні 2007 року переніс інфаркт. У 2008 році у ОСОБА_4 стався гострий ішемічний інсульт, правобічний геміпарез, що спричинило параліч правої сторони,порушення мови, унаслідок чого останнього було поміщено до стаціонару Хмельницької міської клінічної лікарні, де він перебував на лікуванні до 29 липня 2008 рок. З лютого 2012 року ОСОБА_4 втратив зір на одне око, на друге око внаслідок проведення антиглаукоматозної операції, переніс декілька операцій щодо відновлення зору, з 2008 року перебував на лікуванні в урологічному відділенні Хмельницької міської та Хмельницької обласної лікарень. Означені обставини підтверджуються епікризами та медичною карткою амбулаторного хворого.

З моменту першого інсульту у січні 2003 року по день смерті спадкодавця, лише позивач здійснювала за ним догляд, у тому числі у лікарні, так як самостійно він сам себе обслуговувати не міг. На лікування чоловіка було витрачено саме її кошти. Після смерті ОСОБА_4 вона займалася організацією поховання останнього, та проведення поховання, організувала поминальний обід, за що сплатила 5300,0 грн.

Тому вважає, що позивач має бути усунута від спадщини.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

В якості основної підстави для задоволення позову позивач зазначає постійний догляд за спадкодавцем ОСОБА_4, який потребував постійного догляду та сторонньої допомоги, такого необхідного догляду та допомоги відповідач ОСОБА_3 не надавала, хоча мала таку змогу.

Суд погоджується з логікою міркувань позивача, оскільки ОСОБА_3, як донька померлого в силу вимог закону теж була зобовязана нести такий обовязок, і їй було відомо про тяжкий стан батька, проте вона не виконувала такого обовязку його без поважних на те причин. Слід врахувати й те, що відповідач, маючи інвалідність 3 групи мала таку змогу здійснювати необхідний догляд за батьком, що мав тяжку хворобу, не міг самостійно пересуватись, без сторонньої допомоги.

Тому суд вважає права позивача порушеними.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п'ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п'ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п'ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, для обґрунтування власних вимог позивачу слід було довести одночасне настання наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Свій обовязок з доказування позивач виконала та довела, що ОСОБА_4 був тяжко хворим, потребував сторонньої допомоги та догляду унаслідок перенесеного інсульту, інфаркту, паралізованим та практично незрячим. Відповідачці було відомо про тяжкий стан батька ОСОБА_4, вона мала змогу таку допомогу надавати, але не надавала її та не здійснювала за ним догляд. Тому позов, виходячи з наведених обставин підлягає задоволенню.

6. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду (704,8 грн.)

Оскільки позові задоволено, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем.

На підставі наведеного та керуючись статтями 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 289 ЦПК України, статтями 1216, 1217, 1224 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, котрий помер 10 березня 2018 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,8 грн.

Сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду: 28.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_2

Суддя: