Справа № 291/1007/18
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

29 грудня 2018 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого- судді Грека М.М.

при секретарі- Кащук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ружині справу за позовом

ОСОБА_1

До

ТОВ « Ружинський комбікормовий завод «

Про стягнення грошових коштів.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ТОВ « Ружинський комбікормовий завод « на його користь грошових коштів в сумі 876500 грн., а також 4382500 гривень збитків штрафу за кожен день відстрочки несплати 4382500 грн.

25.09.2018 року позивачем подано до суду позовну заяву про збільшення позовних вимог про стягнення грошових коштів з ТОВ « Ружинський комбікормовий завод « в сумі 876500 гривень, а також 7152240 гривень штрафу за кожен день відстрочки.

Позовні вимоги мотивуючи наступним чином, що 25 березня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір складського зберігання сільськогосподарської продукції № 4 (далі по тексту - договір), відповідно до п. 1.1 якого поклажодавець зобов'язаний передати Зерновому складу сільськогосподарську продукцію (зерно сої ) у кількості 170 тонн (п.1.2. Договору), а останній зобовязаний прийняти її на зберігання на умовах визначених цим договором.

Позивач пояснює, що до закінчення терміну дії договору, 15.06.2016 року позивач звернувся до відповідача з приймання передачі за місцем його зберігання про повернення сої. Вимоги про повернення товару ( сої ) залишенні відповідачем без відповіді та задоволення. Частину зерна було повернуто, однак не повернуто 87 тон. 650 кг.

Позивачем було надіслано лист відповідачу про повернення товару, який залишено без відповіді, а також без повідомлення про можливість та порядок повернення майна, зданого на зберігання та його наявність. Доказів існування у Зберігача товару, отриманого на відповідальне зберігання відповідачем також не представлено. Письмове пояснення, запевнення зберігача про відшкодування вартості майна залишилось без виконання.

В судове засідання позивач не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність позовні вимоги просить задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставіст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, на виконання умов договору позивачем було передано відповідачу на зберігання зерно сої урожаю 2015 року у кількості 170 000 кг, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно п.1.1( договору ) якого Поклажодавець зобові»язаний передати Зерновому складу сільськогосподарську продукцію (надалі-продукцію) у відповідній кількості, в тому числі окремими партіями, а Зерновий склад зобов»язаний прийняти її на зберігання на умовах визначених цим Договором.

Згідно п.2.3 Договору продукція передається Поклажодавцем на зберігання і приймається зерновим складом на складі за адресою:с.Білилівка, вул.Першотравнева. 1. Датою доставки продукції автомобільним транспортом Зерновому складу, зробленої відповідальним працівником Зернового складу на товарно-транспортній накладній.

Згідно п.3.1.1. Договору Зерновий склад забезпечує кількісне і якісне зберігання продукції у відповідності до «Інструкції по зберіганню зерна:, олійного насіння, борошна і крупи» №9-7-88, затвердженої наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР № 185 від 21.06.1988 р., та здійснює її відпуск Поклажодавцю.

Згідно п.3.1.3. Договору Зерновий склад не має права розпоряджатися продукцією, що передається на зберігання.

Згідно п.3.1.4. Договору Зерновий склад зобов»язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у Договорі.

Згідно п.8.1 Договору строк зберігання продукції до 01.07.2016 року.

Боржник протягом дії Договору здійснив порушення договірних зобов»язань, щодо чого і виникла претензія.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором".

Боржником порушені умови Договору зокрема не було здійснено зберігання товару (п.п.3.1.1., 3.1.3., 3.1.4., 8.1. Договору) та його повернення Заявнику (п.5.1.Договору),.

Боржник заздалегідь письмово не повідомив Заявника про можливість втрати продукції.

Боржником порушені умови Договору зокрема не було здійснене зберігання товару (п.п.3.1.1., З.1.З., 3.1.4., 8.1 Договору) та його повернення Заявнику (п. 5.1 Договору),.

Боржник заздалегідь письмово не повідомив Заявника про можливість втрати продукції.

Згідно cт. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст.942 ЦК України зберігай зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до положень cт. 945 ЦК України зберігай зобов'язаний негайно повідомити поклажодавця про необхідність зміни умов зберігання речі і отримати його відповідь. У разі небезпеки втрати, нестачі або пошкодження речі зберігач зобов'язаний змінити спосіб, місце та інші умови її зберігання, не чекаючи відповіді поклажодавця. Якщо річ пошкоджена або виникли реальна загроза її пошкодження чи інші обставини, що не дають змоги забезпечити її схоронність, а вжиття заходів з боку поклажодавця очікувати неможливо, зберігач має право продати річ або її частину.

Відповідно до положень cт.949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до положень ст.950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Згідно cт. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Згідно cт. 959 ЦК України товарний склад зобов'язаний за свій рахунок оглянути товар при прийнятті його на зберігання для визначення його кількості та зовнішнього стану.

Згідно cт. 960 ЦК України якщо для забезпечення схоронності товару потрібна негайна зміна умов його зберігання, товарний склад зобов'язаний самостійно вжити відповідних невідкладних заходів та повідомити про них поклажодавця. У разі виявлення пошкоджень товару склад зобов'язаний негайно скласти акт і того ж дня повідомити про це поклажодавця.

У результаті порушення умов Договору Боржником Заявник втратив 87 650 кг сої, та зазнав збитків у звязку із неможливістю її реалізації.

Сума позову складається з основного боргу, штрафу.

Заборгованість по вартості втраченої продукції відповідно акту звірки від 21.02.2018 року за вих. № 5 ТОВ « Ружинський комбікормовий завод « заборгованість становить перед ОСОБА_1 876500 грн. за зерно сої в кількості 876500 кг. сої, яке знаходилось на зберіганні в ТОВ « Ружинський комбікормовий завод « з червня місяця 2016 року.

Згідно із ч. 1 cт. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, в тому числі, неустойкою. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або

неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до п. 7.2.Договору у разі невиконання п. 6.3. цього Договору Поклажодавець за прострочення платежу Зерновому складу сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Згідно зі cт. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязанням повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязанням не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як випливає зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р., що набула чинності 15.12.2017 р.), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 77-81 ЦПК України (у вищевказаній редакції), належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказів на спростування встановлених судом обставин здобуто не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним порушення відповідачем умов договору №4 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 25.03.2016 року, а тому з ТОВ « Ружинський комбікормовий завод « слід стягнути на користь позивача суму 876 500 грн. ( вісімсот сімдесят шість тисяч пятсот гривень )., а врешті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з 8810,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст.4,10,12,18,19,48, 81,82,92,263-265 ЦПК України, ст. ст. 11. 525, 526,546, 6

11,625,626,629,936,949,951,960, ЦК України суд, -

В И РІ Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ « Ружинський комбікормовий завод «

про стягнення боргу, штрафу задовільнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод», с. Білилівка, вул. Першотравнева 1, Ружинського району, Житомирської області код за , ідентифікаційний код 02 на користь ОСОБА_1, адреса: 13612, с. Черемуха, вул. Польова 1, Ружинського району, Житомирської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 заборгованість по вартості втраченої продукції 876 500 грн; (вісімсот сімдесят шість тисяч пятсот гривень ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ружинський комбікормовий завод», с. Білилівка, вул. Першотравнева 1, Ружинського району, Житомирської області код за , ідентифікаційний код 02 на користь ОСОБА_1, адреса: 13612, с. Черемуха, вул. Польова 1, Ружинського району, Житомирської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 понесенні по справі судові витрати в сумі 8810 грн. ( вісім тисяч вісімсот десять гривень ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. М. Грек.