Справа № 368/359/18
Провадження: № 2/368/255/18
Рішення

Іменем України

"28" листопада 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя - Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання - Салій Я.С.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

09.03.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи, (а.с., 2 - 5), в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

- стягнути з ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», (Адреса: 03067. м. Київ, вул. Гарматна, 8, , р/р 265082319, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». МФО 380805) сплачене страхове відшкодування в розмірі 11058, 43 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (Адреса: 02000, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 3223 13) суму сплаченого судового збору 1762,00 грн.

Позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним.

07.12.2016 р. в м. Києві, по вул. Кільцевій дорозі, 1-Б сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів:

1) автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (надалі - Відповідач);

2) автомобіля марки Вольво д.н.з. НОМЕР_2 (надалі - автомобіль Потерпілої особи) власником якого є ОСОБА_4 (надалі - Потерпіла особа).

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2017 року.

Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної була застрахована у Відповідача згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3309592 від 19.09.2016 року, Потерпіла особа звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі звіту № 13734 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю Потерпілої особи, був складений наказ № 10748 від 11.09.2017 року про виплату страхового відшкодування Потерпілій особі.

Відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11058 грн. 43 коп. відповідно до платіжного доручення № 814 від 11.09.2017 року.

Відповідно до положень частини першої ст. 5 ЦПК України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законом.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричини дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Оскільки відповідач самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2017 рокуу, то після виплати страхового відшкодування Позивач набув право вимоги до Відповідача.

Отже, спосіб захисту інтересів позивача згідно Закону є відшкодування шкоди (регресу) винною особою (відповідачем).

09.03.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 32).

20.06.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 10 год. 00 хв. 04.07.2018 року, ( а.с., 36).

04.07.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 19.07.2018 року в зв»язку з неявкою сторін по справі.

19.07.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 06.11.2018 року в зв»язку з письмовим клопотанням представника відповідача ОСОБА_1, - адвокта ОСОБА_6

06.11.2018 року проведено підготовче судове засідання, по результатах якого судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено ухвалу про закриття підготовчого судового провадження, та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 06.11.2018 року.

В судове засідання, яке відбулося 06.11.2018 року, представник позивача, - Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», - не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 06.11.2018 року, відповідач, - ОСОБА_1 не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання, яке відбулося 06.11.2018 року, преджставник відповідача ОСОБА_1, - адвокат ОСОБА_6, - не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред»являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його зайняття (роботи).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 20.03.2018 року, ( а.с., 35), останнє місце реєстрації відповідача, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Агсу, Азербайджан, - АДРЕСА_2.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, станом на час слухання справи відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Факт проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується рекомендованими повідормленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно, враховуючи місце проживання відповідача, та положення ч.ч. 1, 9 ст. 27 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду загальної юрисдикції першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні.

Позивачем по справі є юридична особа, - Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», (Адреса: 03067. м. Київ, вул. Гарматна, 8, , р/р 265082319, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». МФО 380805).

Відповідачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Агсу, Азербайджан.

Спір між вищевказаними сторонами виник за наступних обставин.

Відповідач ОСОБА_1, 07 грудня 2016 року орієнтовно 10 год. 19 хв., керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався в м. Київ по вул. Кільцева дорога, 1 - Б, в порушення вимог п. 13.1Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу, та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, за кермом якого перебувала ОСОБА_4, та яка є власноком вищевказаного автомобіля.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження, тобто, наступив страховий випадок.

Фактичні обставини справи, що підтверджують факт настання страхового випадку, та умов, при яких він станвся, встановлені судом з постанови судді Святошинського районного суду від 26.04.2017 року, справа № 759/5496/17, провадження № 3/759/2849/17, ( а.с., 5), на підставі положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно, суд сприймає постанову судді Святошинського районного суду від 26.04.2018 року в адміністративній справі № 759/5496/17, провадження № 3/759/2849/17, як належний, допустимий, достовірний, достатній доказ на підтвердження встановлення факту настання страхового випадку, та обставини, при яких він настав, - на підставі положень ст.ст. 76 - 80, ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

12.12.2.106 року ОСОБА_7, - водієм та власником автомобіля НОМЕР_2, було здійснено повідомлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про дорожньо - транспортну пригоду, яка сталася 07.12.2016 року, ( а.с., 8 - 9).

20.12.2016 року ТОВ «ЕАК «ДОВІРА» за вих. № 13734 було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, ( а.с., 8 - 15), згідно з яким:

- вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «VOLVO» С30, д.н.з. НОМЕР_2, станом на 20.12.2016 р. складає 15077 (п»ятнадцять тисяч сімдесят сім) грн. 07 коп.

22.06.2017 року власник транспортного засобу «VOLVO» С30, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 звернулася з заявою до стахової компанії «Еталон», ( а.с., 21), в якій вона просить здійснити виплату страхового відшкодування по справі № 10748 за фактом настання 07 грудня 2016 року страхового випадку.

11.09.2017 року «Страхова компанія «Еталон» винесла розпорядження № 09 - 05 - 10748 «про виплату грошового відшкодування», ( а.с., 22), згідно з яким на підставі заяви третьої особи ОСОБА_4 та згідно Страхового Акту № 712 - 10748 до договору обов»язкового страхування цивільної відповідальності транспортних засобів № АК - 3309592 від 19.09.2016 бухгалетрії компанії виплатити страхове відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 11058 грн. 43 коп.

11.09.2017 року «Страхова компанія «Еталон» перерахувала ОСОБА_4 кошти в сумі 11058 (одинадцять тисяч п»ятдесят вісім) грн. 43 коп. в якості страхового відшкодування за заподіяну шкоду в результаті ДТП, ( а.с., 25), що підтверджується платіжним дорученням № 814 від 11.09.2017 року.

Відповідно, починаючи з 11.09.2017 року у позивача, - Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», (Адреса: 03067. м. Київ, вул. Гарматна, 8, , р/р 265082319, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». МФО 380805), виникло право регресу до відповідача, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Агсу, Азербайджан, за заподіяння шкоди, завданої внаслідок страхового випадку, - ДТП, з огляду на наступні норми права.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, як судом вказано вище, вина відповідача у скоєнні ДТП, що трапилася 07.12.2016 року, та та обставина, що відповідач полишив самовільно місце ДТП, - підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 квітня 2017 року в справі № 759/5496/17, провадження № 3/759/2849/17, та копія якої міститься в матеріалах справи.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування", до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розгляд справ за позовами, що виникають при відшкодуванні шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у тому числі з урахуванням законодавства про страхування, має здійснюватись у точній відповідності із законом та в установлені для цього строки.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 16 Закону України „Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 4 Закону України „Про страхування " предметом договору страхування є майнові інтереси пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Цією ж статтею чітко передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 закону про ОСЦВВНТЗ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи міститься:

- платіжне жоручення № 118 від 07 лютого 2018 року, яка засвідчує той факт, що позивачем СК ЕТАЛОН.ПАТ при подачі позовної заяви сплачено 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору, відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, судові витрати слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, - «Страхова компанія «Еталон».

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 1, 4, 9, 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. 3, пункту 22. 1 ст. 22, п.38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів», ст. 993, ч. 1 ст. 1166, ст. 1187, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ч. 4 ст. 82, 133, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Агсу, Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», (Адреса: 03067. м. Київ, вул. Гарматна, 8, , р/р 265082319, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». МФО 380805), кошти в сумі 11058 (одинадцять тисяч п»ятдесят вісім) грн. 43 коп. сплачених позивачем страхових виплат третій особі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Агсу, Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Еталон», (Адреса: 03067. м. Київ, вул. Гарматна, 8, , р/р 265082319, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». МФО 380805), кошти в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. понесених позивачем судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.