Справа № 527/466/18
провадження 2/527/342/18
РІШЕННЯ

іменем України

24 липня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

В своєму позові позивач зазначив, що згідно судового наказу від 14 вересня 2017 року, виданого Глобинським районним судом Полтавської області з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з 14.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

07 березня 2018 року він отримав довідку Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, згідно якої має заборгованість по сплаті аліментів за вищевказаним судовим наказом в сумі 10173,67 грн., тобто кожного місяця йому нараховується стабільна сума у розмірі 1766,50 грн., визначена державним виконавцем, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

На даний час, у звязку із скрутним матеріальним становищем він не може виконувати вищевказаний судовий наказ, виходячи з наступного.

17 січня 2012 року рішенням Глобинського районного суду шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 розірвано, по домовленості між ними син залишився проживати з матірю, а він (позивач) по можливості та за наявності роботи надавав йому грошовому допомогу.

Його мати ОСОБА_4 перебуває в скрутному матеріальному становищі, проживає в однокімнатній квартирі, отримує пенсію, розміром 1500,00 грн., яку витрачає на оплату комунальних послуг та ліки, так як має такі діагнози: стабільну стенокардію, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічну хворобу серця, цукровий діабет другого типу, панкреатит, катаракту та інші хвороби, а тому він періодично допомагає їй по господарству.

Через те, що житлова площа квартири матері мала, він не має можливості постійно мешкати з нею, а тому постійно винаймає кімнати в квартирах та гуртожитках. Мати відмовляється реєструвати його в своїй квартирі, внаслідок відсутності реєстрації та будь-якої робочої кваліфікації він не може знайти собі роботу та навіть стати на облік на біржу праці.

Крім цього, він має хворобу судин та між хребцеву грижу, яка обмежує його працювати на тяжких роботах.

Посилаючись на викладене, відсутність постійної роботи та скрутне матеріальне становище, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1766,50 грн., а саме з середньої заробітної плати працівника даної місцевості до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року і досягнення дитиною повноліття, тобто до 930,00 гривень щомісячно, до зміни його матеріального стану.

В судове засіданні позивач не зявився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримував.

Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

21 листопада 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області розірвано ( а.с.14).

Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №080519, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 09 січня 2009 року ( а.с.19).

Згідно судового наказу Глобинського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2017 року по справі № 527/1873/17 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з 14.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).

13 лютого 2018 року Шевченківським ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного судового наказу (а.с. 8 на звороті).

Відповідно до розрахунку Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу №527/1873/17 в сумі 10173,67 грн. (а.с. 9).

Як вбачається із тимчасового посвідчення №360460 від 29.08.2011 року військовозобовязаний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, прийнятий на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України, на посвідченні зазначена відмітка «обмежено здатний» ( а.с. 13).

Згідно довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» від 21 лютого 2018 року №/835 ОСОБА_4 є власником та зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Як вбачається із довідки Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Полтави» ОСОБА_4 за станом здоровя рекомендовано постійне підтримуюче медикаментозне лікування ( а.с. 22).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Як зазначено в ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд має враховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я, чи підтвердження інших обставин, які є законними підставами для зменшення розміру стягуваних аліментів, виходячи з пріоритетів дитини.

Надані позивачем довідки про реєстрацію та стан здоровя ОСОБА_4 суд не приймає як належний доказ в розумінні статті 77 Цивільно-процесуального кодексу України, оскільки позивач з ОСОБА_4 не проживають однією сімєю, остання не перебуває на його утриманні як непрацездатна, а тому зміст довідок на вирішення питання щодо визначення розміру аліментів не впливає та висновку суду не спростовує.

Крім того, в своєму позові позивач просить суд, зменшити розмір аліментів з 1766,50 грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом з тим судовим наказом стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), тобто в рішенні суду розмір аліментів визначено у частці від доходу, а не в розмірі 1766,50 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст. 180, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( 36021, АДРЕСА_2, рнокпп: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (39070, Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. О.Білаша, буд. 18, рнокпп: НОМЕР_2).

Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області ( 36023, м. Полтава, вул. Стешенка, буд. 6, ).

Повний текст рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя А. О. Олефір