РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі - Школьниковій К.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, який діє в особі недієздатної ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» з участю треті осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу та Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду, який діє в особі недієздатної ОСОБА_2 з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» з участю треті осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу та Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2016р. приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3061 на підставі статей 34, ч.1 п. 19, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, пропонує звернути стягнення з ОСОБА_2, котра народилася 04 квітня 1960 року в місті Бібрка Перемишлянського району Львівської області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи невідоме, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: місто Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, буд. №50, , рахунок № в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 27 квітня 2015 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 09.06.2016 року, грошових коштів у сумі 69 284 грн. 09 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 756 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 100 грн. 10 коп., заборгованості з комісії та пені у розмірі 14 283 грн. 12 коп., штраф відповідно п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 19 144 грн. 21 коп., стягнення здійснюється за період з 27 квітня 2015 року по 9 червня 2016 року.

Позивач вважає, що вчинений 21.07.2016р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виконавчий напис про стягнення заборгованості, грошових коштів в сумі 69 284 грн. 09 коп. не відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим існують підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

У судове засіданні позивач та його представник не зявились, однак представник подав заяву у якій просить позов задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. В письмових запереченнях проти позову заперечив, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки підстав для задоволення позову не має, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Третя особа - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак направив клопотання, з якого видно, що просить справу розглядати у його відсутності, а тому суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечили позивач та представники позивача.

Представник третьої особи - Франківського відділу державно виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення, проти чого і не заперечили позивач та представники позивача.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2015р. Комунальний заклад «Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня» надала судово-психіатричний висновок №417 про те, що ОСОБА_2 страждає стихійним хронічним психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку, змішаного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом. За своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

25.11.2015р. орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надав подання за №31-3524 про доцільність призначення гр. ОСОБА_1 опікуном над гр. ОСОБА_2, 04.04.1960р.н.

30.12.2015р. Перемишлянський районний суд Львівської області прийняв рішення по справі №449/141/15-ц, яким визнав ОСОБА_2 недієздатну та призначив їй опікуна в особі ОСОБА_1. Вказане рішення суду не оскаржено та набуло законної сили.

21.07.2016р. приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3061 на підставі статей 34, ч.1 п. 19, ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, пропонує звернути стягнення з ОСОБА_2, котра народилася 04 квітня 1960 року в місті Бібрка Перемишлянського району Львівської області, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи невідоме, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження якого: місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. №50, , рахунок № в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 305299, невиплачених в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 27 квітня 2015 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 09.06.2016 року, грошових коштів у сумі 69 284 грн. 09 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 756 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 100 грн. 10 коп., заборгованості з комісії та пені у розмірі 14 283 грн. 12 коп., штраф відповідно п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 19 144 грн. 21 коп., стягнення здійснюється за період з 27 квітня 2015 року по 9 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Так, п.п.1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання (п. 1 Переліку документів).

На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Крім того, зясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Таким чином, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» чітко регламентовані строки, в межах яких можуть бути вчинені виконавчі написи: в даному випадку не більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Отже, враховуючи, що законом інший строк давності не встановлено, тому застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про нотаріат», як спеціального закону.

У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6-1926цс14 сформульована така правова позиція: «За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Аналізуючи сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 не дотримано вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та вчинено виконавчий напис більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги, а відповідачем відповідно заявлено вимогу про стягнення з боржника коштів поза строками позовної давності та те, що на час вчинення виконавчого напису нотаріуса ОСОБА_2 не усвідомлювала своїх дій та немогла керувати ними.

Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати по сплаті судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви у розмірі 704 грн..

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в особі недієздатної ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» з участю треті осіб: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу та Відділу Державної виконавчої служби Франківського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №3061 від 21.07.2016р. вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 27 квітня 2015 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 09.06.2016 року, грошових коштів у сумі 69 284 грн. 09 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 756 грн. 66 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 100 грн. 10 коп., заборгованості з комісії та пені у розмірі 14 283 грн. 12 коп., штраф відповідно п.2.2 Генеральної угоди у розмірі 19 144 грн. 21 коп., стягнення здійснюється за період з 27 квітня 2015 року по 9 червня 2016 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ванівський Ю.М.