Провадження № 2/234/294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області :

в складі: головуючого-судді Бакуменко А.В.

з участю секретаря Кісточка І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідані в м. Краматорську цивільну справу за позовом ЧЕЛЛЬ ОСОБА_5 до ЧЕЛЛЬ ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 22.06.1986 року. В період шлюбу ними було придбано майно, а саме 2/5 часток квартири АДРЕСА_1. 11 квітня 2017 року ОСОБА_9 помер. При зверненні до нотаріуса їй стало відомо про наявність заповіту померлого ОСОБА_9 на імя ОСОБА_3, в тому числі і на спільне сумісне майно подружжя , що складається з 2/5 часток квартири АДРЕСА_1.

Просить суд визнати 2/5 часток квартири АДРЕСА_1 спільним сумісним майном та визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, зазначили, що про порушене право їм стало відомо при зверненні до нотаріуса, тобто 28.08.2017 року.

На позовну заяву, 23.11.2017 року було надано заперечення, згідно до котрих відповідачка ОСОБА_3 та її представник просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на пропуск строк у звернення до суду.

В судовому засіданні відповідачка та її представник навели пояснення аналогічні викладеним в запереченні та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно до котрої не заперечувала проти задоволення заявлених вимог та просила справу розглянути за її відсутності.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Згідно до штампу в паспорті ОСОБА_1 22.06.1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, даний факт сторонами не оспорюється сторонами у справі.

У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 390337 шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 було розірвано 3 серпня 2004 року.

Згідно до договору купівлі-продажу від 04.02.1997 року ОСОБА_9 придбав 2/5 частки квартири АДРЕСА_2.

Згідно до свідоцтва про одруження серії І-НО № 247851, ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_10, шлюб укладено 19 жовтня 2004 року, прізвище подружжю присвоєне ОСОБА_9.

Згідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 000198 ОСОБА_9 помер 11 квітня 1917 року.

У відповідності до заповіту від 10 серпня 2016 року ОСОБА_9 заповів все належне йому на час його смерті майно ОСОБА_3.

Судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Вирішуючи питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя, а саме на 1/2 частку 2/5 часток квартири АДРЕСА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною 1 статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості і це є її процесуальним обов'язком.

Оскільки, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено 22.06.1986 року та розірвано в 2004 році, а 2/5 частки спірної квартири придбано ОСОБА_9 а.А. 04.02.1997 року , тобто в період шлюбу, суд приходить до переконання, що 2/5 квартири є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль 2є5 частки квартири АДРЕСА_4 - є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_5, суд виходить з наступного.

Квартира АДРЕСА_6 складається з двох кімнат, 1 кімната площею 15,9 кв.м. котра належить виконкому та кімната площею 19,1 кв.м котра за договором купівлі-продажу належить ОСОБА_9.

Таким чином, сумісне майно є 2/5 квартири АДРЕСА_6, а отже ОСОБА_11 належить 1/2 частка від 2/5 часток квартири АДРЕСА_6.

Стосовно заперечень відповідачки ОСОБА_3 , щодо пропуску позивачко строку звернення до суду, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в 3 роки (ст.257 ЦК).

При цьому відповідно до ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В даному випадку суд, набуває висновку, що про можливість порушення права позивачці стало відомо при зверненні до нотаріуса, отже строк звернення до суду не пропущено.

Компенсації судових витрат позивачка не вимагає.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 4 , 5, 12, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України ст.ст. 60,69,70,71 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимог ЧЕЛЛЬ ОСОБА_5 до ЧЕЛЛЬ ОСОБА_6, ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати 2/5 частки квартири АДРЕСА_7, загальною площею 19,1 кв.м. житловою площею 11,9 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_8 право власності на 1/2 частку з 2/5 часток квартири АДРЕСА_7, котра складається з кімнати загальною площею 19,1 кв.м. житловою площею 11,9 кв.м./

Судові витрати вважати сплаченими позивачкою.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Краматорський міський суд Донецької області до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_12