Справа № 453/183/18 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1781/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: прокурора Шадловської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

заступник військового прокурора Західного регіону України Козлов І.,14 лютого 2018 року, звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог прокурор покликався на ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 3, 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних силах України», наголошуючи, що Державне підприємство «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» створене на підставі Наказу Міністра оборони України від 20.05.1993 № 104 та є складовою частиною Збройних сил України. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.12.2017 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України на підставі ст. 49 КК України за закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито, а цивільний позов залишено без розгляду. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбанат» завдано 113182.69 грн. майнової шкоди, яка винною особою не відшкодована. Прокурор зазначає, що суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, не здійснює захист інтересів держави, оскільки по даний час відповідний позов про стягнення з ОСОБА_3 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у порядку цивільного судочинства не заявлено, і така шкода ДП не відшкодована.

Оскаржуваною ухвалою клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про залишення без розгляду позову заступника військового прокурора Західного регіону України Козлова І., в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням - задоволено. Позов заступника військового прокурора Західного регіону України Козлова І., в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат». В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що у позовній заяві окремим розділом обґрунтовано порушення інтересів держави, зокрема, що відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні сили України» та Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади та головним органом у сфері оборони і військового будівництва, оскільки законодавством на Міністерство оборони України, як на центральний орган виконавчої влади, покладено державою функції щодо забезпечення Збройних Сил України необхідними матеріальними ресурсами, а відтак Міністерство оборони України уповноважене державою виступати при необхідності від імені держави в судах, у разі порушення їхніх інтересів. Звертає увагу суду на те, що про подання даного позову в інтересах ДП «Івано-Франківський ВЛПК» повідомлено в телефонному режимі, і таке повідомлення не свідчить про невиконання прокурором вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено обов'язок прокурора попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Крім того, помилковим є твердження суду першої інстанції про те, що прокурору необхідно зазначати причини неможливості позивачем самостійно здійснювати захист своїх оспорюваних законом інтересів у судовому порядку, представляти докази вжиття щодо позивача будь-яких заходів реагування на нездійснення останнім захисту інтересів держави у зв'язку із не зверненням з відповідним позовом прокурора. Враховуючи наведене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора Шадловської О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_3 та залишаючи без розгляду позов заступника військового прокурора Західного регіону України Козлова І. в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» до ОСОБА_3 про стягнення збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не наведено передбачених ст.131-1 Конституції України виключних випадків для судового захисту прокурором інтересів держави, а також порушено встановлені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обов'язкові умови звернення прокурора з позовом в інтересах держави, участю прокурора буде порушено принцип рівності сторін при розгляді спору. Крім цього, судом враховано висновки щодо застосування вищевказаних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі №927/880/17.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 4 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках, прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Звертаючись до суду в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» до ОСОБА_3 про стягнення 113182.69 грн. збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, заступник військового прокурора Західного регіону України зазначав про те, що ДП «Державне підприємство «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» створене на підставі Наказу Міністра оборони України від 20.05.1993 № 104, є складовою частиною Збройних сил України, однак не здійснює захист інтересів держави, на даний час відповідний позов про стягнення з ОСОБА_3 шкоди у порядку цивільного судочинства не пред»явив. Крім того, обґрунтовував порушення інтересів держави тим, що діючим законодавством (ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України» та Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 406/2011) на Міністерство оборони України покладено державою функції щодо забезпечення Збройних сил України необхідними матеріальними ресурсами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пред»явлення зазначеного позову прокурором в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» викликано саме захистом інтересів держави в суді, оскільки ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат», як державним підприємством в сфері оборонно - промислового комплексу, до часу звернення прокурора з даним позовом не вжито заходів щодо стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який, як зазначено в ухвалі Сколівського районного суду Львівської області від 06.12.2017 року, постановленій за результатами розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3, виконуючи обов»язки начальника Сколівського військового лісгоспу ДП «Івано - Франківський ліспромкомбінат» в період з 18.02.2014 року до 26.06.2014 року, неналежно виконуючи свої службові обов»язки через несумлінне ставлення до них, державним інтересам в особі ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» спричинив матеріальні збитки на суму 113182.69 грн., заподіявши істотну шкоду.

Тобто, ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 06.12.2017 року, постановленою за результатами розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3, встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення державним інтересам в особі ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» спричинено матеріальні збитки на суму 113182. 69 грн.

Разом з тим, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не врахував вищезазначених обставин, встановлених Сколівським районним судом Львівської області при розгляді кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3, які зазначені ним у вищезгаданій ухвалі суду від 06.12.2017 року, і пред»явлення даного позову прокурором в інтересах держави в особі ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» викликано саме захистом інтересів держави, оскільки ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» не вжито заходів щодо відшкодування державному військовому підприємству 113182.69 грн. майнової шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що прокурором, в порушення норм ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», не зазначено причин неможливості позивачем, який є самостійною юридичною особами з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

На думку колегії суддів не може бути підставою для залишення позову прокурора без розгляду відсутність доказів вжиття щодо ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» будь-яких заходів реагування на нездійснення останнім захисту інтересів держави у зв'язку із не зверненням з відповідним позовом.

Не заслуговує на увагу покликання суду першої інстанції, як на підставу для залишення позову прокурора без розгляду те, що ухвала Сколівського районного суду Львівської області від 06.12.2017 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності набрала законної сили 14.12.2017 року, а позов у даній справі прокурором датовано 09.02.2018 року, що на думку суду першої інстанції, спростовує посилання прокурора на необхідність здійснення ним захисту інтересів держави у зв'язку із нездійснення такого позивачем самостійно.

Відповідно до статей 3,5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних силах України» Міністерство оборони України є органом державного управління Збройних сил України і несе повну відповідальність за їх розвиток та підготовку до виконання завдань оборони, а суб»єктами господарської діяльності у Збройних силах України є військові об»єднання, військові частини, установи чи організації, які утримуються за рахунок коштів державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України із своїм найменуванням.

Залишаючи позов прокурора без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність станом на час звернення прокурора із даним позовом обов'язкової вимоги для такого звернення, передбаченої ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме, належним чином підтвердженого факту нездійснення або неналежного здійснення органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, наголосивши, що зазначений прокурором позивач не є ані органом державної влади, ані органом місцевого самоврядування, ані іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат Міністерства оборони України» створено наказом Міністра оборони України №104 від 20.05.1993 року і є складовою частиною Збройних Сил України, 30.09.2008 року наказом Міністра оборони України №469 Державне підприємство «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат Міністерства оборони України» переіменовано на ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат», і установлено, що ДП «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» є правонаступником усіх прав та обов»язків Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат Міністерства оборони України».

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, майнова шкода завдана інтересам держави, а саме, ДП «Івано- Франківський військовий ліспромкомбінат», діяльністю якого є матеріальне забезпечення Збройних сил України, колегія суддів не погоджується з висновком суду про залишення позову без розгляду з тих підстав,що звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» прокурором фактично порушено ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів державних особі державних компаній.

Оскільки діючим законодавством на Міністерство оборони України, як на центральний орган виконавчої влади, покладено державою функції щодо забезпечення Збройних Сил України необхідними матеріальними ресурсами, то відповідно Міністерство оборони України уповноважено державою виступати, за необхідності, від імені держави в судах, у разі порушення її інтересів.

Висновки суду першої інстанції про те, що подання даного позову в інтересах ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» із повідомленням останнього про таке подання в телефонному режимі, не може вважатися виконанням прокурором вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», якою встановлено обов'язок прокурора попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень, не є достатньо обґрунтовані, оскільки законом не передбачено форми такого повідомлення: усне чи письмове.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надаючи помилкову оцінку відсутності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в особі Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат», невірно застосував норми процесуального права та необґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду на підставі ст. п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

З врахуванням вищенаведеного, положень ст. 379 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року слід скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Державного підприємства «Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат» - задовольнити.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 12 червня 2018 року про залишення позову без розгляду- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22.12.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.