ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/565/18 Справа № 186/656/14 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С.С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2, на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, заінтересовані особи Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що у Першотравенському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з серпня 2014 року на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження ВП №444944861 за виконавчим листом №186/656/14, який видано 29 липня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу в розмірі 101000 грн.

15 травня 2018 року ОСОБА_1 отримав постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 04.05.2018 року по ВП №44494861, винесену старшим державним виконавцем Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Клименко Наталею Миколаївною на підставі якої було відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання до 10 травня 2018 року.

Згідно відомостей про виконавче провадження №44494861 з автоматизованої системи виконавчого провадження, остання дія з примусового виконання виконавчого листа №186/656/14 це постанова про арешт майна боржника від 08 лютого 2016 року і тому заявнику не зрозуміло про яке відкладення провадження виконавчих дій йдеться в постанові від 04 травня 2018 року.

Таким чином, незважаючи на те, що 16 липня 2014 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено в повному обсязі , а саме накладено арешт на рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 загальною вартістю 100000 грн, на день звернення до суду з даною скаргою судове рішення не виконане ні в добровільному, а ні в примусовому порядку.

Звертає увагу суду, що це вже четверта чи п'ята скарга на дії, бездіяльність державного виконавця Клименко Н.М., відділу ДВС і є всі підстави в ухваленні судом окремої ухвали та направлення її до органу досудового розслідування, а стосовно безконтрольності зі сторони начальника ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Пятницького А.В. направити окрему ухвалу до Міністерства юстиції України.

Просить суд визнати дії (винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 04 травня 2018 року ВП №44494861) державного виконавця Першотравенського ВДВС Клименко Н.В. неправомірними. Всі витрати по розгляду скарги покласти на Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця, а розгляд заяви сторін виконавчого провадження, в тому числі щодо відкладення проведення виконавчих дій, є його обов'язком. А отже державний виконавець діяв в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень і прав стягувача при цьому порушено не було, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою , що підлягає застосуванню, доводи позивача належним чином не перевірена та по ним не надана належна правова оцінка.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні в Першотравенському МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває:

виконавчий лист 186/656/14-ц, виданий 15 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір 1 000,00 грн., а всього 101000,00 грн.;

виконавчий лист №186/1031/14-ц, виданий 30 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 35000,00 грн. та в рахунок повернення судових витрат по справі 471,80 грн., а всього 35471,80 грн.;

виконавчий лист 186/1375/14-ц, виданий 14 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 20 000,00 грн. згідно розписок, складених на підтвердження позики та в рахунок повернення сплаченого судового збору 243,60 грн., а всього 20243,60 грн.

Виконавчі провадження з примусового виконання вказаних рішень суду Першотравенським МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито.

01 вересня 2015 року постановою державного виконавця виконавчі провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №48585342 (а.с.108-110).

24 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Клименко Н.М. по виконавчому провадженню №45180420 винесено вимогу виконавця із зазначенням, що ОСОБА_2 слід надати доступ 03 травня 2018 року до будинку №28 по вул.Сташкова, м.Першотравенська, Дніпропетровської області з метою перевірки майнового стану, а ОСОБА_1 03 травня 2018 року бути присутнім за вказаною адресою (а.с.52-53).

Згідно акту державного виконавця від 03 травня 2018 року, який було складено при примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження №48585342 боржник ОСОБА_2 в зазначений час за місцем проживання, АДРЕСА_1, був відсутній. Згідно пояснень ОСОБА_7 боржник на даний час перебуває на лікуванні в м.Дніпро, та буде вдома приблизно через десять днів (а.с.44). Так як вихід державного виконавця для здійснення виконавчих дій 03 травня 2018 року відбувався в присутності стягувача ОСОБА_1, останній в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_7 дійсно надала державному виконавцю, зазначені в акті пояснення.

04 травня 2018 року за вх.№974 Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області отримав заяву боржника ОСОБА_2, датовану 02 травня 2018 року, в якій боржник прохав перенести огляд приміщення за його місцем проживання на інший час у зв'язку з його від'їздом на обстеження до госпіталю МВД в м.Дніпро, до закінчення стаціонарного лікування (а.с.45).

На підставі вищезазначеної заяви боржника державним виконавцем Клименко Н.М. 04 травня 2018 року винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, в рамках ВП №44494861. Проведення виконавчих дій з примусового виконання відкладено до 10 травня 2018 року, тобто відкладено на 4 робочі дні. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.40-41).

Також 04 травня 2018 року державним виконавцем боржнику ОСОБА_2 направлено виклик (ВП 44494861), яким зобов'язано останнього з'явитися до виконавця 11 травня 2018 року на 11 годину 00 хвилин, щодо сплати боргу за виконавчими документами або надання підтверджуючих документів про сплату. Одночасно зобов'язано боржника надати довідку про його перебування на лікуванні. Попереджено про кримінальну відповідальність за умисне перешкоджання виконанню рішення суду (а.с.42-43).

Крім того, судом встановлено що постанова, яка оскаржується ОСОБА_1, вичерпала свою дію до звернення заявника 16 травня 2018 року до суду із вказаною скаргою.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку,встановленим цим Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до положень ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, (стаття 17 вказаного Закону).

Нормами статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця, а розгляд заяви сторін виконавчого провадження, в тому числі щодо відкладення проведення виконавчих дій, є його обов'язком. А отже державний виконавець діяв в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень і прав стягувача при цьому порушено не було, а тому в задоволенні скарги відмовив.

Проте скаржником ОСОБА_1 не було у повній мірі доведено порушення його прав.

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що всі дії державного виконавця були направлені виключно на виконання рішення суду та підстав визнавати їх неправомірними немає, а тому порушень норм матеріального або процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко