АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ провадження 2-к-796/60/2018
У Х В А Л А

01 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за клопотанням ОСОБА_2, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при дорого-промисловій палаті України від 27 квітня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2018 року справу за клопотанням ОСОБА_2, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 квітня 2017 року - передано до Апеляційного суду міста Києва як до суду першої інстанції для розгляду відповідно до ст. ст. 475, 482, п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Проте, матеріали справи не можуть бути прийняті Апеляційним судом міста Києва як судом першої інстанції до свого провадження, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 27 липня 2017 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 27 квітня 2017 року у справі АС № 535у/2016 про розірвання договору купівлі-продажу № 11 від 20 листопада 2015 року між ОСОБА_2 таТовариством з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд»; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» на користь ОСОБА_2 4 692,00 євро основного боргу, 940,95 євро збитків, та 3354,85 євро в якості відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 8987 євро 80 центів.

19 серпня 2017 року на виконання положень ч.1 ст. 395 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) судом було повідомлено боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надходження клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення МКАС при ТПП України від 27 квітня 2017 року та призначення справи до розгляду на 20 вересня 2017 року.

Згідно довідки Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2017 року учасники судового процесу в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 26 жовтня 2017 року. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі. (а.с.36)

Згідно журналу судового засідання від 26 жовтня 2017 року, у зв'язку з неявкою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» розгляд справи відкладено на 12 грудня 2017 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16 січня 2018 року, справу № 522/14255/17 було передано іншому судді.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 січня 2018 року прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_2, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при дорого-промисловій палаті України від 27 квітня 2017 року, повідомлено боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надходження клопотання та запропоновано йому у місячний строк подати можливі заперечення.

Передаючи справу до Апеляційного суду міста Києва, Приморський районний суд м. Одеси, посилався на положення ст. 475 ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, зокрема на те, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси, а тому клопотання підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Апеляційного суду міста Києва.

Однак, такий висновок суду є помилковим, оскільки застосування процесуального закону, в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, для визначення підсудності клопотання, яке було прийняте до розгляду судом 19 серпня 2017 року, є необґрунтованим, враховуючи наступне.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон № 2147 від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Норми зазначеної статті встановлюють лише порядок розгляду справ у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, пунктом 11 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, зокрема передбачено, що заяви та скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу та не можуть бути передані за підсудністю за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В редакції закону, що діяла до 15 грудня 2017 року, клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражного суду розглядаються районними судами, на підставі розділу VІІІ ЦПК України, яким визначено порядок подачі та розгляду клопотань про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає виконанню.

Таким чином, оскільки клопотання було прийнято до провадження Приморського районного суду м. Одеси 19 серпня 2017 року, про що свідчать процесуальні дії суду встановлені ст.395 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), а Перехідними положеннями ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року не передбачено передачі за інстанційною юрисдикцією тих справ, які надійшли до судів першої інстанції до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147 від 03 жовтня 2017 року, тому справа має розглядатися судом, який прийняв її до свого провадження, за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією цивільного процесуального кодексу.

Оскільки пункт 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року регулює лише порядок розгляду справи, то посилання суду на цей пункт, як на підставу передачі справи на розгляд Апеляційного суду міста Києва, є недоцільним.

Отже, у зв'язку із зазначеним дана справа підлягає розгляду Приморським районним судом м. Одеси як судом першої інстанції за правилами визначеними Розділом ІХ ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Повертаючи справу Приморському районному суду м. Одеси для розгляду, суд апеляційної інстанції бере до уваги вимоги статті 32 ЦПК України про те, що спори між судами про підсудність не допускаються, але у даному випадку суд першої інстанції помилково визначив інстанційну юрисдикцію даної справи суду апеляційної інстанції, оскільки Перехідними положеннями ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року не передбачено передачі за інстанційною юрисдикцією тих справ, які надійшли до судів першої інстанції до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147 від 03 жовтня 2017 року.

За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для прийняття даної справи до свого провадження, а тому вона підлягає поверненню до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись ст. 260, п.8, 9, 11 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за клопотанням клопотанням ОСОБА_2, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Спешіал Експорт Вуд» про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при дорого-промисловій палаті України від 27 квітня 2017 року повернути Приморському районному суду м. Одеси для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повної ухвали.

Суддя: