Ухвала

Іменем України

20липня 2018 року

м. Київ

справа № 336/4085/17

провадження №61-39787ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня

2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до суддів Апеляційного суду Запорізької області та судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя про визнання судових рішень незаконними та про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до суддів Апеляційного суду Запорізької області та судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя про визнання судових рішень незаконними та про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня

2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 відмовлено.

У липні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного

Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу

Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що в позовній заяві ОСОБА_4 оскаржує рішення суддів першої та апеляційної інстанції.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, суд першої, з чим вірно погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку, що відповідно до частини першої

статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Таким чином, суд першої та апеляційної інстанції достатньо повно й обґрунтовано дійшли висновку про відмову у відкритті провадження у справі, так як предметом нового судового розгляду не можуть бути ухвалені судові рішення поза межами їх оскарження у порядку визначеному

ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до суддів Апеляційного суду Запорізької області та судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя про визнання судових рішень незаконними та про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк