Справа № 395/383/18 Провадження № 2/395/226/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Орендовського В.А. розглянувши в м. Новомиргороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулось Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, вказавши, що 21 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н (далі «Кредитний договір»), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобов'язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_3 кредит. Остання передбачені кредитним договором зобов'язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. 20 червня 2016 року позичальник ОСОБА_3 померла. Станом на 20 червня 2016 р. (дата смерті позичальника) заборгованість склала 10888,18 грн., де 8293,12 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2595,06 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Після смерті ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в т.ч. заборгованість по вищевказаному кредиту. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 17.04.2017 року до спадкоємця, ОСОБА_1, було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по вищевказаному кредитному договору та судові витрати.

Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, проте направив до суду клопотання, в якому зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, при цьому направила до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила повністю відмовити в задоволенні позову у звязку з його не доведеністю.

Третя особа повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань до суду не направляла.

Дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 21 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н (далі «Кредитний договір»), згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, ОСОБА_3 прийняла на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом, здійснювати повернення кредиту та відсотків щомісячними платежами згідно умов договору, що підтверджується умовами та правилами надання банківських послуг, анкетою-заявою позичальника.

Банк умови договору виконав, надавши ОСОБА_3 грошові кошти, які вона використала у власних цілях, що підтверджується випискою по кредитному договору (розрахунок заборгованості) № б/н.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобовязується погашати кредит та сплачувати відсотки за його користуванням в порядку та строки відповідно до умов договору, тарифів та заяви, відсотків, винагороди.

20 червня 2016 року позичальник ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 31 від 23.06.2016 року, вчинений виконавчим комітетом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Станом на 20 червня 2016 р. (дата смерті позичальника) заборгованість склала 10888,18 грн., з яких 8293,12 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2595,06 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Після смерті ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією спадкової справи № 398-2016 на померлу ОСОБА_3.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в т.ч. заборгованість по вищевказаному кредиту.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК У країни).

Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.ст.1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців, при цьому облік такого строку починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ч.5 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (6 місяців).

Судом встановлено, що лише відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки вона своєчасно подала заяву про прийняття спадщини (13.07.2016 року) і не відмовилася від неї протягом встановленого ЦК України строку. У звязку з наведеним позивач правомірно направив лист-претензію до спадкоємця ОСОБА_1, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, проте жодних дій з приводу виконання зобовязання відповідачем не було виконано, що підтверджується вищевказаним листом-претензією.

Доводи відповідача про те, що крім неї є інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3, під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження з урахуванням досліджених судом доказів (спадкова справа №398-2016 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с.85-100), відповідь нотаріуса та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.126, 127)).

Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦПК України).

Вище наведені обставини та досліджені судом докази є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

У період розгляду справи відбулися зміни в назві позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що у відповідності до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про акціонерні товариства» не є перетворенням та реорганізацією товариства та не тягне правонаступництва, не змінюється організаційно-правова форма даної особи, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному Державному Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви. У звязку з наведеним змінилася лише назва позивача в рамках даного провадження.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 10888,18 (десять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 01 серпня 2018 року.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя: В.А. Орендовський