Справа № 606/2753/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3, про визнання права власності по 1/4 житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Шевченка, буд. №59, с. Буданів, Теребовлянського району, Тернопільської області.

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. по вул. Шевченка, буд. №59, с. Буданів, Теребовлянського району, Тернопільської області належав колгоспному двору, що складається із 3 членів: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, головою якого був ОСОБА_4. 30.01.2017 року ОСОБА_4 помер. Рішенням Теребовлянського районного суду від 05.09.2018 року визнано за ОСОБА_3, право власності на на ? частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 1/4 частку у вказаному нерухомому майні після смерті 30 січня 2017 року ОСОБА_5, та на 1/4 частку як за членом колгоспного двору. У звязку із тим, що майно належить позивачам на праві спільної сумісної власності та їх частки у спільному майні не виділені, а тому враховуючи наведене, для реалізації своїх прав, позивачі змушені звертатися до суду щоб визнати право власності на свої частки у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, однак надали заяву згідно якої просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів № 59 від 19.03.1981 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 та складається з 3-ох членів. Його членами є ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Дані обставини встановленні та не потребують в силу ст. 82 ЦПК України повторного доказування рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05.09.2018 року.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 05.09.2018 року визнано за ОСОБА_3, право власності на на ? частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області, з яких на 1/4 частку у вказаному нерухомому майні після смерті 30 січня 2017 року ОСОБА_5, та на 1/4 частку як за членом колгоспного двору.

Згідно витягу №142413815 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що у с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Отже, ОСОБА_1, ОСОБА_2в рівних частках (по 1/4 частині кожному) належить майно колгоспного двору, розташованого за адресою: с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому за позивачами слід визнати право власності по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 82, 83,200, 206, 258-259, 263, 265, 268, 354, 355ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/4 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що за адресою: с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що за адресою: с.Буданів, вул.Шевченка,59, Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка