Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2142/18
Провадження № 2/596/836/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. . Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

за участю секретаря Федорів О.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в смт. Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, Гусятинського району Тернопільської області, третя особа: державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 сільської ради, Гусятинського району Тернопільської області та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що в с.Монастириха по вул. Лісова, 18 Гусятинського району, Тернопільської області загальною площею 92, 1 кв.м. та житловою 54,0 кв.м., підсобна 38,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 14 липня 2009 року. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не видані, немає змоги нотаріально оформити право власності на майно, тому просить у судовому порядку визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області надіслав в суд заяву про визнання позову та розгляд справи провести у відсутності їх представника.

Третя особа: державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 через канцелярію суду подала до суду заяву, проти позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує, просить справу слухати у її відсутності.

На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6 народилася 06.02.1967 року та її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_5, відповідно до копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР№1303697.(а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД№483422 від 09.09.1989 року ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Броніславівна09.09.1989 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кушнір».(а.с.9)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 1-ИД№044667 видане 29.03.2007 року ОСОБА_3 сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, ОСОБА_7 помер 27.03.2007 року.(а.с.7).

ОСОБА_5 померла 14.07.2009 року, що вбачається із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 І-ИД№086851 видане 15.07.2009 року ОСОБА_3 сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.8).

Згідно довідок № 736, №737, №738 виданих 09.11.2018 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, в колгоспному дворі в с.Монастириха по вул. Лісова, буд.18 станом на 01.07.1990 року членами двору були: ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Спадкодавець ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 27 березня 2007 року, до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в спадковому будинку №18 по вулиці Лісова в селі Монастириха, Гусятинського району Тернопільської області, і разом з ним за вказаною адресою, на день його смерті проживала і була зареєстрована його дружина - ОСОБА_5, яка до дня своєї смерті проживала і була зареєстрована у вказаному будинку, одна. (а.с.12-14).

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частці житловий будинок, що розташований в селі Монастириха по вулиці Лісова, 18, Гусятинського району, Тернопільської області, згідно копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу. Розмір загальної площі будинку становить 92,1 кв.м., розмір житлової площі становить 54, 0 кв.м. відповідно копії Експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу.(а.с.16, 19).

Відповідно до копії заповіту № 167 від 16 вересня 2008 року посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Гусятинського району Тернопільської області, ОСОБА_5, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що належатиме на день смерті і на що матиме право, окрім земельної ділянки розміром 2,83 га, яка розміщена на території ОСОБА_3 сільської ради згідно Державного акту серії ЯБ№805727 виданого 28.12.2005 року, заповіла ОСОБА_2 (а.с.11).

Державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 довідкою №1137/01-16 від 21.09.2018 року відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, що належала ОСОБА_7 та ОСОБА_5, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. (а.с.15).

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності.

За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Монастириха по вулиці Лісова, 18, Гусятинського району, Тернопільської області станом на 01.07.1990 р. був колгоспним двором, тому право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті самі члени двору котрі до 01.07.1990 року не втратили права на частку в майні.

Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, є підстави у судовому порядку для визнання за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 92,1 м.кв. житловою 54,0 м.кв., підсобна площа 38,1 кв.м., що знаходиться в селі Монастириха по вулиці Лісова, 18, Гусятинського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 14.07.2009 року.

Враховуючи встановлені судом обставини позов ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 206, 223, 258, 263-265, 268, 273, 355 ЦПК України, ст.ст. 120, 548, 549 ЦК УРСР від 1963 року, ст.ст. 1216, 1233, 1268, ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МС812953, жительки АДРЕСА_1), до ОСОБА_3 сільської ради, Гусятинського району Тернопільської області (с.Мала Лука, Гусятинського району Тернопільської області, 48215), третя особа: державний нотаріус Гусятинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (смт.Гусятин, вул. Шевченка,4, Гусятинського району Тернопільської області, 48201) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МС812953, жителькою АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 92,1 м.кв., житловою 54,0 м.кв., підсобна площа 38,1 кв.м. ,що знаходиться в селі Монастириха по вулиці Лісова, 18, Гусятинського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О.Лисюк