Справа №751/4134/18
Провадження №2/751/1099/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря судового засідання Клименко К.Є.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1; стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. Власником 1/3 частини є його дружина - ОСОБА_4. Також, у вказаній квартирі зареєстрований його син - ОСОБА_3, 1980 року народження. З жовтня 2015 року відповідач у спірній квартирі не проживає, його особистих речей у квартирі немає, комунальні платежі ОСОБА_3 жодного разу не сплачував. Посилаючись на ст. 405 ЦК України просить задовольнити його позов.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві (а.с.2).

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, надійшла заява в якій вказує, що з позовними вимогами згоден, не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2012 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах по 1/3 кожному (а.с.5).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93526078 від 02.08.2017 року ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини квартири № 3621 від 02.08.2017 року (а.с.3-4,6).

З довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 26.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 11.09.1997 року (а.с.17).

Згідно з актом від 25.01.2017 року, складеним за підписами мешканців будинку АДРЕСА_1 і посвідченим майстром ДОЖФ № 3 КП «Новозаводське», ОСОБА_3, 1980 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але за цією адресою не проживає з жовтня 2015 року (а.с.7).

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не мешкає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, без поважних причин більше одного року, особисті речі відповідача у будинку відсутні, витрати на житлово-комунальні послуги він не несе, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 206, 223, 247, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.08.2018.

Головуючий - суддя І. В. Яременко