Справа № 214/3018/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2018 року,Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Звади Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг цивільну справу №214/3018/18 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), про відшкодування майнової та моральної шкоди,заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 44682 (сорок чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 20000(двадцять тисяч) гривень; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1762,00 гривень.

Пред`явлені вимоги позивач мотивувала тим, що 01.07.2914 року о 11-00 годині, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки "Мазда323" реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Мелешкіна у місті Кривому Розі навпроти опори № 195, не врахував межі безпечної швидкості руху, своєчасно не прийнявши міри гальмування, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2171, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 30.06.2014 року рішенням Саксаганського районного суду міста Кривому Розі по справі №214/6608/14-п відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Убієнних Л.М., від 17.11.2012 року позивач має право розпоряджатися належним ОСОБА_3 транспортним засобом отримувати грошові суми та виконувати інші дії. В наслідок дій відповідача транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження задньої частини автомобіля - згідно довідки, про ДТП виданої старшим лейтенантом міліції Чукіним Г .М. Згідно Калькуляції №12/12/14 наданої Автосервісом "ТехАвтоСервіс" було виконано роботи, щодо ремонту механічних пошкоджень, що були спричинені автомобілю ВАЗ2171 р.н.з. НОМЕР_2 в наслідок чого мої матеріальні витрати на ремонт транспортного засобу склали 44 682 гривень. Позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. Він і з сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП така змога на законний відпочинок зникла. Позивач на тривалий час після ДТП та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, йому довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Через втрату автомобіля, він не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов`язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати.

Представник позивача-адвокат Сергієнко Д.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі позивачів та задовольнити позовну заяву. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи поштові повідомлення.

Третя особа ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать в матеріалах справи поштові повідомлення.

26 липня 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як слідує з постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2014 року (а.с.8), 01.07.2014 року о 11-00 год., в місті Кривому Розі, Саксаганському районі по вул. Мелешкіна, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем «Мазда 323F» реєстраційний номер НОМЕР_1 напроти опори №195, не врахувавши межі безпечної швидкості руху, своєчасно не прийнявши міри гальмування, допустив зіткнення з автомобілем Ваз реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В ході розгляду справи ОСОБА_2 факт вчинення правопорушення визнав та просив суворо не карати. Судом встановлена доведеність вини правопорушника ОСОБА_2 у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2014 року набрала законної сили 12.08.2014 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині події настання дорожньо-транспортної пригоди та вини відповідача у порушення ПДР України, що призвели до ДТП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ВАЗ 2171, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 14.04.2011 року є ОСОБА_3 . (а.с.12)

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, за реєстром №2189 УбієнихЛ.М. від 17.11.2012 року від імені ОСОБА_3 уповноважує позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розпоряджатися транспортним засобом отримувати грошові суми та виконувати інші дії.

Відповідно до положень ч.3 ст.386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно калькуляції №12/12/14 наданої Автосервісом "ТехАвтоСервіс" було виконано роботи, щодо ремонту механічних пошкоджень, що були спричинені автомобілю ВАЗ2171 р.н.з. НОМЕР_2 в наслідок чого витрати на ремонт транспортного засобу склали 44 682 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, з п.1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слідує, що власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Зі змісту п.13 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» слідує, що відповідно до ст.ст.386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Судом встановлено, що на момент ДТП 01.07.2014 року ОСОБА_2 експлуатував автомобіль «Мазда 323 F» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на законних підставах, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 , будучи винним у виникненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати спричинену шкоду відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України.

Відповідно до положень ч.3 ст. 386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Так, позивач має право розпоряджатися транспортним засобом ВАЗ2171, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до вищезазначеного має права на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 44 682,00 грн., встановленої згідно Калькуляції №12/12/14 наданої Автосервісом "ТехАвтоСервіс" було виконано роботи, щодо ремонту механічних пошкоджень, що були спричинені автомобілю ВАЗ2171 р.н.з. НОМЕР_2 , та відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим пережив тяжкий стрес. Внаслідок пошкодження автомобіля він не має можливості користуватися своїм майном. Спричинена моральна шкода позивачу полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності, моральними переживаннями, у зв`язку з пошкодженням власного майна. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 враховується вимоги розумності і справедливості, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1000 грн..

Положеннями ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 ЦК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд визначає з урахуванням п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), їх тривалості, характеру немайнових втрат, вимушених змін у життєвих стосунках.

Так, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 , суд, враховує його психоемоційний стан та переживання, оскільки ставши учасником ДТП, він дійсно переніс емоційний стрес, переживання, викликані необхідністю відновлення такого стану, змінами в звичному життєвому ритмі, спричиненими відсутністю деякий час у нього автомобіля як засобу пересування, тому приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на його корить моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Саме вказаний розмір компенсації моральної шкоди позивачеві суд вважає таким, що відповідатиме засадам розумності, справедливості та виваженості, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок часткового відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. пропорційно частині задоволених вимог, відповідно до квитанції про сплату судового збору. (а.с.1)

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, ч.6 ст.82, ст.ст.89, 95, 141,ч.2ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) майнову шкоду в розмірі 44 682 ( сорок чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування судового збору сплаченого при поданні позову 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернова