Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, заінтересована особа ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 25 липня 2013 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб від якого дітей не мають. Сумісне проживання подружжя остаточно припинене, а збереження шлюбу є неможливим з тих підстав, що ОСОБА_2 відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Заявниця стверджує, що примирення між ними неможливе та просила розірвати шлюб.

Заявниця просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 відбуває покарання у державній установі «Старобабанівська ВК №92», про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, однак ставлення до заяви не висловив.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом серії І-ОК № 150009. Від шлюбу дітей не мають.

Сторони припинили подружні відносини через увязнення ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання заяви про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-112 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 265, 268, 293, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 255 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.10.2018 року.

СуддяОСОБА_3