Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/970/2018

Справа № 229/3492/18

08 жовтня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Соловйовська сільська рада Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, третя особа: Соловйовська сільська рада Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 квітня 1999 року в віці 68 років померла її мати ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 6,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Октябрьське», що знаходився в с.Соловйове, Ясинуватського району, Донецької області, має цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ДН №0060286.

Оскільки на час смерті її матері вони не мешкали разом, та звязок майже не підтримувала, то про наявність Сертифіката на право на земельну частку (пай) позивач не знала. Дізналась лише тоді, коли в вересні-листопаді 2017 р. Соловйовською сільської радою ОСОБА_2 райну Донецької області проводилась інвентаризація не витребуваних земельних ділянок та їй було запропоновано, як спадкоємцю, звернутися до нотаріуса.

11 грудня 2017 року позивач через представника звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері їй було відмовлено через те, що вона пропустила строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою. В подальшому їй було запропоновано звернутися до суду.

Тому, позивач просить: визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, інн НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) розміром 6,04 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Октябрське», що знаходився в с.Соловйово, Ясинуватського району, Донецької області, має цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та за даними Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН №0060286, вартість складає 27624 грн., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 1999 року в віці 68 років.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив не надав.

В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала до суду клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, за участі її представника.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду відповідач повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не зявивсяь, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - померла 28 квітня 1999 року, про що складено відповідний актовий запис № 21 та підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-НО № 011635.

Свідоцтвом про народження серія ЯЖ №211863, підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою померлої ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,04 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Соловйовської сільської ради, Ясинуватського району, Донецької області, яка належала останній на підставі сертифікату серія ДН №0060286 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Октябрське».

Крім того, відповідно до відповіді начальника Міськрайонного управління в ОСОБА_2 районі та м.Авдіївці ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно була членом КСП «Октябрське», згідно списку громадян членів КСП «Октябрське» відповідно додатку до Державного ату на право колективної власності на землю КСП «Октябрське» серія ДН №30016. Вартість земельної частки (пай) по сертифікату на земельну частку (пай) серія ДН №0060286, зареєстрованого 11 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №3240, складає 27624 грн. Розмір в умовних кадастрових гектарах складає 6,04.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4, встановлено, що спадкова справа щодо майна ОСОБА_3, померлої від 28 квітня 1999 р. відсутня у Спадковому реєстрі.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельної ділянку площею 6,04 в умовних кадастрових гектарах, для позивача виявилося неможливо в звязку з тим, що приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 1999 р., що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2017 р. №1782/02-31.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст. 1258 ЦК України, Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього положення Конвенції про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеномуст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положеньст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Право власності спадкоємця ОСОБА_1 на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Таким чином, із аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку, що позивачем дотримано всіх визначених законодавцем обставин для набуття права власності на спадщину, однак своє право він не в змозі реалізувати, у звязку з чим дане право підлягає захисту в судовому порядку.

Визнання такого права на спадкове майно відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не виявляється можливим, і в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права,тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76 - 80, 89, ч.1 ст. 141, 259, 263 - 265, 280-282, п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області (розташована за адресою: вул.Первомайська, буд.12, смт.Очеретине, Ясинуватського району, Донецької області ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Соловйовська сільська рада, Ясинуватського району, Донецької області (розташоване за адресою: вул.Чкалова, 10, с.Соловйове, Ясинуватського району, Донецької області, ) про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування - задовольнитию

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на земельну частку (пай) площею 6,04 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Соловйовської сільської ради, Ясинуватського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.О.Лебеженко