Провадження №2-з/200/117/18
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
про забезпечення позову
03 серпня 2018 року м. Дніпро
Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл майна подружжя,-
Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.
Одночасно з уточненим позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих проваджень ВП №53177469 від 05.05.2017 року та ВП №53177345 від 23.12.2016 року, в рамках яких реалізується спільне майно подружжя, а саме:
-земельна ділянка в смт. Ювілейне, садове товариство «Горизонт-2»;
-садовий будинок в смт. Ювілейне, садове товариство «Горизонт-2»;
-паркувальне місце №4 в м. Дніпрі, пров.Шевченко, 4, прим.55, поз.5;
-паркувальне місце №3 в м. Дніпрі, пров.Шевченко, 4, прим.55, та накладення арешту на автомобіль «Мерседес-Бенц», державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_1, до вирішення спору по суті.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2017 року зупинене виконання виконавчих проваджень ВП №53177469 від 05.05.2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 18 380 877 грн. 32 коп. та ВП №53177345 від 23.12.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 90 169 грн. 53 коп. та 15 993 974 грн., в рамках яких реалізується спільне майно подружжя, а саме:
-земельна ділянка в смт. Ювілейне, садове товариство «Горизонт-2»;
-садовий будинок в смт. Ювілейне, садове товариство «Горизонт-2»;
-паркувальне місце №4 в м. Дніпрі, пров.Шевченко, 4, прим.55, поз.5;
- паркувальне місце №3 в м. Дніпрі, пров.Шевченко, 4, прим.55.
Не зважаючи на вжиття судом забезпечення позову судом, відділом примусового виконання рішень передано квартиру АДРЕСА_1, паркувальне місце №3 та №4 по пров. Шевченко у м. Дніпрі та земельну ділянку і садовий будинок у ст. «Горизонт» Підгородненської сільради стягувачеві ОСОБА_3.
Таким чином представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, як що воно буде вирішено на користь позивача в майбутньому.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2018 року було вжито заходи забезпечення позову, але судом не розглянутий пункт вимог заяви щодо заборони ДП «Сетам» проводити реалізацію лоту №285317 в рамках виконавчого провадження №53177345 до закінчення розгляду по суті позову.
У відповідності до положень частини 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є оскарження позивачем права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_2. Подальше відчуження спірного майна може призвести до порушення прав та інтересів сторін у даній справі, між якими реально виник спір з приводу зазначеного майна.
Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на спірне нерухоме майно, тому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або третіх осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі відчуження спірного майна, яке є предметом спору, третім особам, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.
Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл майна подружжя - задовольнити.
Заборонити ДП «Сетам» проводити реалізацію лоту №285317 в рамках виконавчого провадження №53177345 до закінчення розгляду по суті позову.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.
Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя Т.Ю. Єлісєєва