П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Рівне

справа № 569/13765/15-ц

провадження № 22-ц/787/1323/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Гордійчук С.О., Боймиструка С.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна",

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Герасимчука М.К. від 26 лютого 2016 року, ухваленого в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеного 20 травня 2013 року з ПАТ "ОТП Банк" кредитного договору №, ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 26040 грн.

Згідно п.п. 1.4.2., 1.4.3., 1.4.4. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки , визначені у графіку платежів. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. договору. За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору.

22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно з яким останнє прийняло на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором у нього станом на 25 серпня 2015 року виникла заборг8ованість в розмірі 30 353 грн. 53 коп., яка складається: тіло кредиту - 21 673 грн. 62 коп., нараховані та несплачені відсотки - 1 грн. 26 коп., комісія за розрахункове обслуговування - 8 768 грн. 65 коп.

З наведених підстав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 30 353 грн. 53 коп. та судові витрати в розмірі 1 218 грн.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2016 року позовні вимоги ТзОВ "Факторинг Україна" задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 20 травня 2013 року в сумі 30353 грн. 53 коп. та судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 1218 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 23 квітня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Рішення мотивоване тим, що вимоги позову узгоджуються з положеннями ст. 1054 ЦК України згідно яких, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В поданій на вказане рішення суду ОСОБА_3 покликається на його незаконність в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ні банком, ні фактором не було повідомлено його про відступлення ПАТ "ОТП Банк" 22.12.2014 року права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № від 20.05.2018 року для ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

Відповідно до п.3.6. кредитного договору банк мав право відступити повністю чи частково своє право вимоги третій особі, однак у договорі не зазначено, що банк може це робити без його згоди.

Звертає увагу на те, що докази його заборгованості перед банком в розмірі 30353 грн. 53 коп. та її розрахунок в матеріалах справи відсутні.

Також, вважає незаконним нарахування комісії за обслуговування кредиту, оскільки ні в договорі, ні в розрахунку фактора не зазначено, за які саме послуги він повинен був сплачувати щомісячну комісію, при тому, що в суму кредиту увійшли 1000 грн. комісії за оформлення кредиту та 5040 грн. на придбання інших послуг, яких він не отримував.

Крім того, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.08.2015 року №2023 ТОВ "ОТП Факторинг Україна" виключено з державного реєстру фінансових установ та його свідоцтво про реєстрацію, як фінансової установи анульовано.

На підставі викладеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах»ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України(в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 20000 грн., на придбання послуг у продавця в розмірі 5040 грн., на сплату комісії за оформлення кредиту в розмірі 1000 грн., а всього на загальну суму 26040 грн. на строк до 20 травня 2016 року зі сплатою процентів в розмірі 0,1 річних.

Відповідно до п.п. 1.4.2. кредитного договору сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів.

Пунктом 1.4.3. договору встановлено, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1. договору.

Згідно п.п.1.5.4., 1.5.5. договору в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги.

Пункту 3.6 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що банк має право відступити повністю або частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі.

22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТзОВ "Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого банк передав, а фактор прийняв права вимоги до позичальників за кредитним договорами, зокрема за договором про надання споживчого кредиту № від 20 травня 2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За положеннями ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до позивача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права щодо вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 20 травня 2013 року.

Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі фінансових установ, доступ до якого є загальнодоступним, вказане товариство виключено з державного реєстру фінансових установ та розпорядженням №2023 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.08.2015 року анульоване свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

Таким чином встановлено, що на момент укладення договору факторингу 22.12.2014 року, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" мало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК №241 від 3.12.2009 року та мало право здійснювати фінансові послуги як фінансова компанія, зокрема - надання факторингу, і згідно положень закону (ст. 1077 ЦК України) та умов договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржників Банку, ставши новим кредитором за кредитними договорами.

Дане право грошової вимоги до боржників не припинилось і не зникло у позивача навіть після виключення позивача з державного реєстру фінансових установ.

За наведеного покликання відповідача на виключення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з державного реєстру фінансових установ та анулювання його свідоцтва про реєстрацію, як фінансової установи, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Із наданого ТОВ "ОТП Факторинг Україна" розрахунку вбачається, що в зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка станом на 25 серпня 2015 року становить 30353 грн. 53 коп. та складається: тіло кредиту - 21 673 грн. 62 коп., нараховані та несплачені відсотки - 1 грн. 26 коп., комісія за розрахункове обслуговування - 8 768 грн. 65 коп.

Розмір платежів на погашення кредиту, строк їх сплати визначені умовами договору.

Документів на підтвердження виконання позичальником у повному обсязі умов договору не подано.

Згідно п. 1.4.4. кредитного договору за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Оскільки відповідно до п.1.1 кредитного договору від 20 травня 2013 року, що укладений між сторонами, наданий банком позичальнику кредит є споживчим, тому особливості регулювання відносин сторін визначаються і Законом України "Про захист прав споживачів".

Так, за положеннями частини п'ятої статті 11, статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції чинній момент укладання кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, визначено, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018року справа № 569/12795/15-ц, провадження № 61-9972св18 та Верховним Судом України у справі№6-1746цс16.

За таких обставин, оскільки ПАТ "ОТП Банк" детально не зазначило в договорі, за які саме послуги щомісячно нараховується комісія позичальнику, а поняття обслуговування кредиту включає в себе також і дії, які банк вчиняє на власну користь, вказана в розрахунку комісія в розмірі 8678 грн. 65 коп. стягненню не підлягає.

Крім того, із п. 1.1. кредитного договору вбачається, що банком було включено до тіла кредиту комісію за оформлення кредиту в розмірі 1000 грн., стягнення якої є також безпідставним.

Суд першої інстанції на складові суми заборгованості уваги не звернув, підстави нарахування позивачем комісії за оформлення кредиту в розмірі 1000 грн. та комісії за обслуговування кредиту в розмірі 8678 грн. 65 коп. не перевірив, в зв'язку з чим, дійшов помилкового висновку про те, що розмір заборгованості відповідача за договором про надання споживчого кредиту становить 30353 грн. 53 коп.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 20674 грн. 88 коп., яка складається: 20673 грн. 62 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1 грн. 26 коп. - заборгованість за відсотками.

Покликання ОСОБА_3 на неповідомлення його банком та фактором про відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № від 20.05.2018 року спростовуються наявними в матеріалах справи копіями письмового повідомлення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" від 5.01.2015 року та опису вкладення в цінний лист.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати. Позов задоволено на 68,11% (20674,8 х 100 : 30353,53). При подачі позову ТОВ "ОТП Факторинг Україна" сплачено судовий збір в розмірі 1218 грн., а тому пропорційно до задоволених вимог він підлягає відшкодуванню в сумі 829,58 грн. Апеляційну скаргу задоволено частково. При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1057,2 грн. судового збору, тому останньому підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 337,14 грн. (1057,2 х 31,89%).

Таким чином, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені по оплаті судового збору, в розмірі 492,44 грн. (829,58 - 337,14).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, 526, 1049, 1054 ЦК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2016 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (місцезнаходження: вул. Фізкультури, 28-д, м. Київ; ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 20 травня 2013 року в розмірі 20674 (двадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 88 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 20673 грн. 62 коп. та заборгованості за відсотками у сумі 1 грн. 26 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (місцезнаходження: вул. Фізкультури, 28-д, м. Київ; ) судові витрати, понесені по оплаті судового збору в розмірі 492 (чотириста дев'яносто дві) грн. 44 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Гордійчук С.О.

Боймиструк С.В.