АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 вересня 2018 року

м. Харків

справа № 628/2294/17

провадження № 22ц/790/3487/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року в складі судді Литвинова А.В.,

у с т а н о в и в:

В вересні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області (далі - УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених коштів державної допомоги.

Позовна заява, мотивована тим, що 17 листопада 2014 року відповідач звернулася до їхньої установи із заявою про взяття її на облік, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - АТО), та про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому відповідача було попереджено про те, що грошова допомога для покриття витрат на проживання не призначається, якщо вона або будь-хто з членів її сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія. ОСОБА_1, підписуючи заяву на отримання допомоги, підтвердила достовірність наданої інформації про те, що вона та члени її сім'ї не мають у власності такого житла. Разом з тим, згідно з довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, чоловіку відповідача ОСОБА_2 на праві власності належить частина житлового приміщення, яке розташоване в регіоні іншому, ніж тимчасово окупована територія, отже відповідач не мала права на таку допомогу. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів за період з 17 листопада 2014 року по 16 травня 2017 року становить 25 149 грн. 56 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області надмірно сплачені коштів державної допомоги в указаному розмірі.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з 12 травня 2005 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Однак шлюбні відносини фактично припинені. З 2014 року у зв'язку з військовими діями в зоні АТО ОСОБА_1 переїхала на підконтрольну Україні територію та проживає у матері разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_2 області без реєстрації. Про наявність частини нерухомого майна на праві власності її чоловікові вона не знала. Звертаючись до УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, чоловіка як члена сім'ї не вказувала.

14 травня 2018 року УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не розірвано в установленому законом порядку, право власності на частину нерухомого майна ОСОБА_2 набув в період шлюбу з відповідачем. Крім того, згідно з діючим законодавством для відмови у призначенні адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам достатньо самого факту наявності у власності житлового приміщення або його частини у будь-кого з членів сім'ї, яке розташоване на підконтрольній території та не передбачено згоди чоловіка на користування відповідачем належною йому частиною квартири.

06 червня 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення на підставі належним чином оцінених доказів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 з листопада 2014 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, а саме - із міста Донецька.

Відповідно до рішень УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області від 17 листопада 2014 року, від 15 серпня 2015 року, від 18 лютого 2016 року, від 19 травня 2016 року, від 05 грудня 2016 року, від 30 червня 2017 року ОСОБА_1 призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 17 листопада 2014 року по 16 травня 2017 року.

Звертаючись до УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області із заявою про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у неї та будь-кого з членів сім'ї немає у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО.

Згідно з інформацією щодо верифікації даних, яка надійшла на адресу УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області 29 червня 2017 року, у володінні чоловіка відповідача ОСОБА_2 є майно, а саме - ? частина квартири АДРЕСА_1, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (а. с. 19).

06 липня 2017 року УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області була направлена претензія з вимогою у місячний строк після її отримання повернути надмірно перераховану допомогу. Оскільки відповідач відмовилась повернути добровільно надміру перераховані суми грошової допомоги в розмірі 25 149 грн. 56 коп., УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області звернулося у суд із відповідним позовом.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок).

У абзаці першому пункту 2 Порядку передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення АТО та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до пункту 5 Порядку для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім'ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім'ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім'ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві про надання грошової допомоги зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема, наявність у будь-кого із членів сім'ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно з пунктом 6 Порядку (у редакції, чинній на час призначення допомоги) грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

У статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснення розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 12 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 81 шлюбі з 12 березня 2005 року (а. с. 18).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 вказувала, що шлюбні відносини фактично припинені. З 2014 року у зв'язку з військовими діями в зоні АТО вона переїхала на підконтрольну Україні територію та проживає у матері разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_3 Про наявність частини нерухомого майна на праві власності її чоловікові вона не знала.

Із довідок, виданих Виконавчим комітетом Куп'янськ-Вузловської селищної ради міста Куп'янськ Харківської області 11 квітня 2018 року за номерами 114, 116, вбачається, що ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_4 ніколи не проживав та на даний час не проживає. За даною адресою мешкає відповідач разом з дитиною. Ці ж обставини підтверджуються актом, складеним за участю уповноваженого Виконкому Куп'янської міської ради Харківської області Кривошеєвої Л.М. (а. с. 61, 65, 66).

З огляду на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження недобросовісності набувача, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь УПСЗН Куп'янської міської ради Харківської області надміру перерахованих сум грошової допомоги в розмірі 25 149 грн. 56 коп.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, на огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повен судове рішення складено 04 вересня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

О.Ю.Тичкова