Справа № 203/3020/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на земельну ділянку, зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 28.05.2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договори купівлі-продажу, за якими у останнього придбано 7/12 частин домоволодіння по вул.Чичеріна,161 в м.Дніпропетровську та земель ну ділянку за вказаною адресою, площею 0,0343 га. Вказані договори було укладено повністю виконано в дату їх укладання та посвідчення нотаріусом. Право власності на 7/12 частин домоволодіння було зареєстровано в КП «ДМБТІ» 29.06.2010 року. Відповідно до заочного рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2014 року придбана ним частка в домоволодінні змінилась з 7/12 на 24/100 частин. Право власності на земельну ділянку не було зареєстровано внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Після відновлення останніх, рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 06.08.2018 року йому було відмовлено в державній реєстрації права власності з підстав накладення арешту на земельну ділянку Центральним ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Останнє на його звернення листом від 23.08.2018 року повідомило, що постановою державного виконавця від 16.11.2017 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання про зняття арешту з майна. В звязку з цим, посилаючись на те, що придбав частину домоволодіння та земельну ділянку у відповідача ще 28.05.2010 року, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0343 га по вул.Чичеріна,161 в м.Дніпро, а також скасувати арешт та заборону відчуження на вказану земельну ділянку, накладені за постановою державного виконавця у виконавчому провадженні №55176977.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи за неодноразовими викликами до суду не зявились, про причини своєї неявки не повідомили, відзиву та пояснень по суті справи не надали та будь-яких клопотань не заявляли.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.05.2010 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріально, згідно якого позивач придбав у ОСОБА_2 7/12 частин домоволодіння №161 по вул.Чичеріна в м.Дніпропетровську.

В цей же день між останніми було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким позивачем придбано у відповідача земельну ділянку площею 0,0343 га по вул.Чичеріна,161 в м.Дніпропетровську.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 29.06.2010 року було проведено державну реєстрацію права власності за позивачем на 7/12 частин домоволодіння по вул.Чичеріна,161 в м.Дніпропетровську.

Право власності на придбану земельну ділянку у передбаченому законом порядку за позивачем зареєстроване не було.

Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 06.08.2018 року позивачу було відмовлено в державній реєстрації права власності на земельну ділянку з підстав накладення арешту на неї Центральним ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

На звернення позивача до Центрального ВДВС м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області листом від 23.08.2018 року було повідомлено, що у відділі на виконанні перебуває наказ №904/6953/17, виданий 14.08.2017 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 148359 грн. 61 коп. В рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 16.11.2017 року було винесено постанову про арешт майна боржника. Також позивачу було розяснено право на звернення до суду відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» для вирішення питання про зняття арешту з майна.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Як розяснено в п.2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 03.06.2016 року «Про судову практику про зняття арешту майна» відповідачами у такій категорії справ є боржник, особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках передбачених законом, виконують судове рішення.

Як встановлено судом та зазначене вище, арешт на земельну ділянку, власником якої себе вважає позивач, було накладено постановою державного виконавця від 16.11.2017 року в рамках існуючого виконавчого провадження з примусового виконання наказу №904/6953/17, виданого 14.08.2017 року Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 148359 грн. 61 коп.

З урахуванням вищенаведеного належним відповідачем у даній справі також слід було залучити стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_3, в інтересах якої фактично було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2, прав та інтересів якої безпосередньо стосується вирішення питання по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи судом позивачу неодноразово пропонувалось вирішити питання щодо залучення стягувача у виконавчому провадженні до участі у справі в якості співвідповідача, розяснювались положення ст.51 ЦПК України та наслідки предявлення позову до неналежного відповідача бо не до всіх належних відповідачів.

Проте, останній відповідних клопотань не заявляв, посилаючись на відсутність на його думку підстав для залучення співвідповідачем стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, а також враховуючи відсутність у суду процесуальної можливості за власної ініціативи вирішувати питання в порядку ст.51 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, як предявленого не до всіх належних відповідачів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та в звязку із відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем по справі судові витрати слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,4,5,10,11,12,13,51,76-81,141,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання права власності на земельну ділянку, зняття арешту з майна відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 грудня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак