Справа № 450/1857/18 Провадження № 2/450/1378/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради про (предмет спору): визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 23.11.2012р., право на земельні ділянки площею (ріллі) 0,4452га та (сінокосу) 0,1200га, загальною площею 0,5652 гектарів, що належать ОСОБА_2 згідно сертифікату РН №444039, на право на земельну частку (пай), який видано громадянину України - члену КСП ВАТ Птахофабрика Пустомитівська м. Пустомити Львівської області, ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Пустомитівської РДА від 24 липня 1997 року № 392 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ Птахофабрика Пустомитівська, розміром 0,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 22 лютого 2013 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2927,що підтверджується розпорядженням голови Пустомитівської РДА від 12.03.2011р. №177.

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач є спадкоємцем за законом майна своєї матері ОСОБА_2, яка померла 02.01.2017 року. За час свого життя вказаний спадкодавець, крім іншого, набула у власність будинковолодіння по вул. Шевченка №68 (колишня вул. Шевченка №182) в м. Пустомити, Львівської області. Земельну ділянку площею 0,1424 га., розташована на території м. Пустомити Львівської області; земельні ділянки площею (ріллі) 0,4452га та (сінокосу) 0,1200га, загальною площею 0,5652 гектарів, що належать ОСОБА_2 згідно сертифікату РН №444039, на право на земельну частку (пай), який видано громадянину України - члену КСП ВАТ Птахофабрика Пустомитівська м. Пустомити Львівської області. Після смерті спадкодавця позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та мені було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак на дві земельні ділянки свідоцтво про право на спадщину мені не було видано у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказані ділянки.

Позиція відповідачів: у судове засідання на виклик суду представник не зявився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

19.06.2018 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 06.07.2018 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у їхній відсутності та визнання позовних вимог; 26.07.2018 року заява позивача про розгляд справи у її відсутності та визнання заявлених позовних вимог.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_2, крім іншого, набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ Птахофабрика Пустомитівська розміром 0, 60 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що стверджується копією сертифікату серії РН № 444039 від 22.02.2013 року, виданого на підставі рішення Пустомитівської РДА від 24.07.1997 року № 392.

Згідно розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 12.03.2017 року № 177 «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільскогосподарського виробництва на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту», ОСОБА_2 передано у приватну власність земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах середньої земельної частки (паю), загальною площею 0, 5652 га в тому числі ріллі 0, 4452 га, сінокосу 0, 1200 га на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту.

23.11.2012 року ОСОБА_2, померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 299767 від 23.11.2012 року.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина після смерті останньої.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_2, крім іншого, увійшли права та обовязки на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах середньої земельної частки (паю), загальною площею 0, 5652 га в тому числі ріллі 0, 4452 га, сінокосу 0, 1200 га на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту, що виникли з розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 12.03.2017 року № 177 «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільскогосподарського виробництва на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту». Такий висновок слідує із того, що зазначені права та обовязки не були припинені.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР № 0026460 від 28.12.1964 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 268551 від 09.10.1982 року.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 08.09.2016 року за реєстровими номерами № 1852 та № 1860, спадкоємець ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 житловий будинок № 68 по вул. Шевченка у м. Пустомити, Львівської області та земельну ділянку площею 0, 0424 га, розташовану у м. Пустомити Львівської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:004:1508.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 у відповідності до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами виконавчої влади відповідно до їх повноважень до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом одержання їх внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій (п. "б" ч. З ст. 116 ЗК).

Згідно з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», який не є джерелом права, за змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Таким чином, позивачка має право на визнання права на перехід прав та обовязків померлої матері ОСОБА_2 на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах середньої земельної частки (паю), загальною площею 0, 5652 га в тому числі ріллі 0, 4452 га, сінокосу 0, 1200 га на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту, що виникли з розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 12.03.2017 року № 177 «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільскогосподарського виробництва на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту» з правом реєстрації права власності в порядку спадкування.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; відповідачі визнали позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 -, задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права та обовязки з правом реєстрації права власності після померлої 23.11.2012 року, ОСОБА_2 на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах середньої земельної частки (паю), загальною площею 0, 5652 га в тому числі ріллі 0, 4452 га, сінокосу 0, 1200 га на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту, що виникли з розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення товарного сільскогосподарського виробництва на території Пустомитівської міської ради за межами населеного пункту» від 12.03.2017 року № 177

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Шевченка буд. 68, м. Пустомити, Львівської області.

Відповідач: Пустомитівська міська рада, м. Пустомити Львівської області.

Повне рішення суду складено 10.10.2018 року.

СуддяОСОБА_4