Справа № 357/6641/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфренції з Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : орган опіки і піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідач по справі, який є батьком їх дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Малолітня ОСОБА_3 проживає з родиною мами, а відповідач не тільки не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, але й ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню її, не спілкується з донькою та виявляє байдужість до життя дитини. А тому, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо їх дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали.

Представник 3-ї особи по справі в судовому засіданні підтримав позов.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення відповідача, представника відповідача, думку представника 3-ї особи, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 (відповідач у справі) та ОСОБА_1 (позивач у справі).

Судом встановлено, що 26.01.2016 року між сторонами було розірвано шлюб. Дане підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16).

Встановлено, що відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду по справі №139/13/16-ц з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач повторно вийшла заміж, малолітня ОСОБА_3 зареєстрована разом зі своєю матір'ю. Та разом з ними зареєстрована малолітня донька позивача ОСОБА_6, що підтверджено довідкою Михайловецької сільської ради та поясненнями сторони позивача (а.с.21).

Встановлено, що фактично, сім'я позивача проживає в смт Муровані Курилівці. Та як зазначила, позивач, вона не може зареєструвати місце проживання своїх дітей по адресі фактичного поживання, оскільки відповідач не надає дозвіл на зміну місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_3 проживає разом з мамою, відвідує ДНЗ №2 «Сонечко». Згідно наданого акту обстеження житлово-побутових умов від 03.04.2018 року складеного комісією за участю начальника ССД Остаповича І.М., головного спеціаліста ССД Мельник Н.А. - умови проживання дитини належні, мати дитини виконує свої батьківські обов'язки.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач втратив інтерес до своєї доньки, з часу народження дитини не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає ніякої допомоги на її утримання, не цікавиться життям і здоров'ям своєї дочки. Позивач зазначила, що вдруге вийшла заміж, має малолітню дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, і її чоловік виховує обох дочок та малолітня ОСОБА_3 називає його татом. Оскільки донька ОСОБА_3 не потребує спілкування з батьком ОСОБА_2, не отримує від нього жодної допомоги потягом тривалого часу, відповідач має борг по аліментам, востаннє бачив доньку восени 2017 року, не цікавиться життям дитини, а тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач в судовому засіданні, заперечуючи даний позов, вказав, що в грудні 2015 року позивач з дитиною переїхала проживати у Вінницьку область, с.Михайлівці, однак з дитиною він зустрічався, тричі приїздив до них в село, любить дочку і при можливості спілкується з нею, востаннє бачив восени 2017 року, на її день народження, подарував золотий ланцюжок, особисто спілкувався з донькою, зробив собі на пам'ять відеозапис зустрічі з донькою. Відповідач зазначив, що півтора року добровільно виплачує кошти на утримання доньки ОСОБА_3 по 800 грн. на місяць, а борг по аліментам виник з вини державної виконавчої служби, яка не забезпечила належне й вчасне виконання рішення суду про стягнення аліментів. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень, вказав, що дитина зареєстрована по АДРЕСА_1, а по факту проживає в смт Муровані Курилівці, адреса відповідачу не відома. Відповідач бажає в майбутньому піклуватися про свою єдину доньку, але через віддаленість свого місця проживання і роботи, він не має змоги часто відвідувати її.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, мати позивача, суду показала, що відповідачу ніколи ніхто не чинив перешкод в спілкуванні з його донькою. Після розірвання шлюбу з відповідачем, ОСОБА_1 з дитиною вимушена була переїхати проживати до своїх батьків в село Михайлівці, зареєстрували в селі своє місце проживання, але, позивач має іншу сім'ю, житло, бажає з дітьми зареєструвати своє місце проживання в смт Муровані Курилівці, де фактично мешкають, а відповідач чинить перешкоди. Рік відповідач не спілкувався з своєю дитиною, не цікавився її здоров'ям, життям, не знає який дитячий заклад дитина відвідує, не знає, що перебувала на лікуванні. Свідок ОСОБА_11, яка приходиться мамою відповідача, суду показала, що її син завжди допомагав бувшій дружині з дочкою, однак позивач не бажала зберегти сім'ю, швидко вийшла повторно заміж, переїхала у Вінницьку область, та віддаленість проживання малолітньої ОСОБА_3 є перешкодою в частому спілкуванні і зустрічах батька з донькою. Свідок ОСОБА_12 суду показав, що в минулому році, на прохання відповідача возив його в село Михайлівці до доньки на день народження, бачив дитину, вона називала ОСОБА_2 то «тато» то «ОСОБА_2».

Відмовляючи в задоволенні даного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам.

З пояснень сторін та показів свідків, слідує, що теперішній чоловік позивача добре ставиться до дочки сторін, утримує її, а відповідач має борги по аліментам, рідко навідується до дитини, чинить перешкоди в зміні реєстрації місця проживання дитини, а тому позивач, вважає, що відповідач самоусунувся від своїх обов'язків та не повинен бути батьком дитини, оскільки неналежно виконує свої батьківські обов'язки. При цьому, суд враховує ставлення відповідача до свєї дочки. Відповідач категорично заперечує позов, вказує, що любить свою дитину, в майбутньому намагатиметься частіше зустрічатися і спілкуватися з донькою. Дії та пояснення відповідача в судовому засіданні ніяким чином не вказують на байдужість і повне нехтування батьком своїми обов'язками щодо дитини. Дійсно, відповідач по справі, тривалий час не спілкувався зі своєю дочкою, має заборгованість по аліментам за минулий період, але дані обставини не можуть бути підставою для позбавлення його батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав- це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. В судовому засіданні не знайшла підтвердження обставина на яку посилається позивач - повне невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків. Поведінка відповідача не є загрозливою для життя та здоров'я дитини, а ухиляння батька дитини від достатнього матеріального утримання дитини, чи ухилення від частих зустрічей з дитиною не може призвести до позбавлення його батьківських прав. На думку суду, - не є способом захисту інтересів малолітньої ОСОБА_3 - позбавлення її батька батьківських прав.

Суд не залишає поза увагою Висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, слід зазначити, що при розгляді даного питання батько дитини не був присутнім та був позбавлений можливості подати свої заперечення і захистити свої права, інтереси. Даний висновок базується, виключно, на поясненнях заявниці та наданих нею документах, а думки та позиції відповідача стосовно вказаного питання не було з'ясовано. Доказів про належне сповіщення відповідача про розгляд комісією питання про доцільність позбавлення його батьківських прав - не надано.

Згідно ч.ч. 5,.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, оцінюючи подані докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

З врахуванням характеру правовідносин, обставин справи, суд вважає за потрібне попередити сторони, батьків дитини, про обов'язковість виконання ними своїх батьківських обов'язків стосовно своєї малолітньої дочки ОСОБА_3, лише, в її інтересах.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.164,165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. . 12, 13, 81, 258- 265,268,354-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : орган опіки і піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено не пізніше 12.10.2018 року.

СуддяО. Я. Ярмола