Єдиний унікальний номер: 448/535/18
Провадження № 2/448/642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2018 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасників справи:

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не зявилися,

представник позивачів ОСОБА_6 не зявилася,

представник відповідача ОСОБА_7 міської ради не зявився,

представник третьої особи ОСОБА_7 державної нотаріальної контори не зявився,

третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8 не зявився,

третя особа приватний нотаріус ОСОБА_9 не зявилася,

представник третьої особи Відділу у ОСОБА_7 районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області не з'явився,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_7 міської ради Львівської області, треті особи - ОСОБА_7 державна нотаріальна контора, приватний нотаріус ОСОБА_7 районного нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус ОСОБА_7 районного нотаріального округу ОСОБА_9 та Відділ у ОСОБА_7 районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивачі 26.04.2018року звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими спорудами № 7 по вул. Івасюка в м. Мостиська Львівської області належав 39/100 частини позивачу-1 ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2009 року, та 61/100 частина ОСОБА_10. Земельна ділянка розміром 0,1260 га по вул. В. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю належала ОСОБА_10.

Вказують, що 29 жовтня 2013 року ОСОБА_10 помер. За свого життя, 07.04.1992року, він склав заповіт, яким усе своє майно заповів в рівних частках своїм дітям: дочці ОСОБА_11, яка померла 14.10.2006року, сину ОСОБА_12 та дочці ОСОБА_2 позивачу-2. Крім того, 24.07.2008року ОСОБА_10 склав ще один заповіт, яким земельну ділянку по вул.Івасюка, 7 в м.Мостиська Львівської області, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства заповів в рівних частках своїй дружині ОСОБА_13, сину ОСОБА_12, дочці ОСОБА_2 позивачу-2.

Зазначають, що спору щодо спадщини між ними, позивачами, не має. Після смерті ОСОБА_10 61/100 частину житлового будинку з господарськими спорудами № 7 по вул.Івасюка в м. Мостиська Львівської області прийняли ОСОБА_12 та ОСОБА_2. Тобто ОСОБА_12 та ОСОБА_2 набули по 61/200 частині вказаного будинку. А земельну ділянку по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області після смерті ОСОБА_10 прийняли ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_2. Тобто ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 набули по 1/ 3 частині вказаної земельної ділянки. У встановленому законом порядку позивач-2 ОСОБА_2 звернулася в ОСОБА_7 державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті батька. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на частину будинковолодіння та земельної ділянки не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно.

Також вказують, що 15 червня 2016 року помер ОСОБА_12. За свого життя заповіту він не складав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після його смерті є дружина - ОСОБА_3 (позивач-3) та дочки померлого - ОСОБА_4 (позивач-4), ОСОБА_5 (позивач-5). У встановленому законом порядку позивачі ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини по закону після смерті ОСОБА_12 Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на частину будинковолодіння №7 по вул. Івасюка в м. Мостиська Львівської області та земельної ділянки не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Таким чином, після смерті ОСОБА_12 спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 набули по 61/600 (61/200 : 3) частині житлового будинку з господарськими спорудами № 7 по вул. Івасюка в м. Мостиська Львівської області, а також по 1/9 ( 1/3 : 3) частині земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області.

Крім того, вказують, що 29 серпня 2016 року померла ОСОБА_13. За свого життя вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу-1 ОСОБА_1, який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Отже, після смерті ОСОБА_13 позивач-1 ОСОБА_1 набув право власності на її 1/3 частину земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області.

З огляду на наведене, просять суд:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/ 3 частину земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_13, яка померла 29.08.2016 року;

2) визнати за ОСОБА_2 право власності на 61/200 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області та 1/3 частину земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_10, який помер 29.10.2013 року;

3) визнати за ОСОБА_3 право власності на 61/600 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області та 1/9 частину земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_12, який помер 15.06.2016 року;

4) визнати за ОСОБА_4 право власності на 61/600 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області та 1/9 частину земельної ділянки по вул.Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_12, який помер 15.06.2016 року;

5) визнати за ОСОБА_5 право власності на 61/600 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області та 1/9 частину земельної ділянки по вул. Івасюка, 7 в м. Мостиська Львівської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_12, який помер 15.06.2016 року.

В підготовче засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, проте подали до суду заяви, в яких просять суд справу розглянути у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовче засідання не зявилися, проте їх представник ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради Львівської області у підготовче засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи ОСОБА_7 державної нотаріальної контори в підготовче засідання не зявився, проте подав до суду копію спадкової справи №529/2013, заведеної після смерті ОСОБА_10, який помер 29.10.2013року, а також заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 в підготовче засідання не зявився, проте подав до суду копію спадкової справи №633/2016, заведеної після смерті ОСОБА_12, який помер 15.06.2016року, а також заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 в підготовче засідання не зявилася, проте подала до суду копію спадкової справи №09/2017, заведеної після смерті ОСОБА_13, яка померла 29.08.2016року, а також заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи Відділу у ОСОБА_7 районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.02.2009року нотаріусом ОСОБА_7 державної нотаріальної контори ОСОБА_8, належить на праві власності 39/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул.Івасюка в м.Мостиська Львівської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79285639 від 31.01.2017року.

Інші 61/100 частини вищевказаного житлового будинку, згідно довідки Самбірського МБТІ від 13.12.2016року №2174, належали ОСОБА_10, який помер 29.10.2013року.

Крім того, ОСОБА_10 за життя також належала земельна ділянка площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

29.10.2013року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_10.

До складу даної спадщини входить право власності на 61/100 частини вищевказаного житлового будинку та право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,1260 га, однак правовстановлюючі документи на дане спадкове майно відсутні.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №529/2013, заведеної у ОСОБА_7 державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець ОСОБА_10 склав заповіт від 07.04.1992року, яким усе своє майно заповів в рівних частках дітям: дочці ОСОБА_11, сину ОСОБА_12 та дочці ОСОБА_14 (позивачу-2 у справі). В подальшому, спадкодавець ОСОБА_10 склав ще один заповіт від 24.07.2008 року, яким вищевказану спірну земельну ділянку заповів в рівних частках своїй дружині ОСОБА_13, сину ОСОБА_12 та дочці ОСОБА_2.

При цьому, дружина спадкодавця ОСОБА_13 у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Діти померлого - спадкоємці ОСОБА_12 та ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняли, подавши у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає. Дочка спадкодавця ОСОБА_11 померла ще до відкриття спадщини, а саме 14.10.2006року. Дружина спадкодавця ОСОБА_13 померла 29.08.2016року.

Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_10 його 61/100 частина спірного житлового будинку перейшла за загальними правилами спадкування за заповітом в рівних частинах до його дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (позивача-2 у справі), тобто по 61/200 частині до кожного (61/100 : 2 = 61/200), а належна йому спірна земельна ділянка в рівних частках до дружини ОСОБА_13 та дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_2, тобто по 1/3 частині до кожного.

15.06.2016року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_12.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №633/2016, заведеної у приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8, за життя спадкодавець ОСОБА_12 заповіту не складав. Спадкоємцями за законом першої черги спадкування є дружина померлого ОСОБА_3 (позивач-3) та його діти дочка ОСОБА_4 (позивач-4) та дочка ОСОБА_5 (позивач-5), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від спадщини. Інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_12 немає.

Отже, після смерті спадкодавця ОСОБА_12, успадкована ним після смерті батька ОСОБА_10, 61/200 частина спірного житлового будинку перейшла за загальними правилами спадкування за законом в рівних частинах до його дружини ОСОБА_3 (позивач-3) та дітей ОСОБА_4 (позивач-4) та ОСОБА_5 (позивач-5), тобто по 61/600 до кожного (61/200 : 3 = 61/600), а 1/3 частина спірної земельної ділянки по 1/9 частині до кожного з них (1/3 : 3 = 1/9).

29.08.2016року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_13.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №09/2017, заведеної у приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9, за життя спадкодавець ОСОБА_13 склала заповіт від 18.10.2013року, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (позивачу-1 у справі), який вказану спадщину прийняв, подавши у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_13 належна їй 1/3 частка спірної земельної ділянки, яка була успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_10, перейшла в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок та земельну ділянку позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_11; копією заповіту ОСОБА_10 від 07.04.1992року; копією заповіту ОСОБА_10 від 24.07.2008року; копією листа ОСОБА_7 державної нотаріальної контори Львівської області Вих.№01-16/131 від 05.03.2018року; копією заяви ОСОБА_3 від 25.08.2016року; копією заяви ОСОБА_3 від 15.06.2017року; копією заяви ОСОБА_4 від 15.06.2017року; копією заяви ОСОБА_4 від 15.06.2017року; копією заяви ОСОБА_5 від 15.06.2017року; копією заповіту ОСОБА_13 від 18.10.2013року; листом приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 Вих. №43 від 05.03.2017року; копією довідки Самбірського МБТІ від 13.12.2016року №2174; копією договору дарування частки житлового будинку від 13.06.2006року; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2009року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №79285639 від 31.01.2017року; копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року; довідками, виданими виконавчим комітетом ОСОБА_7 міської ради Львівської області від 06.03.2018року; копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_15; копією свідоцтва про народження ОСОБА_16; копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_16; копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_18; копією свідоцтва про народження ОСОБА_4; копією свідоцтва про народження ОСОБА_5; копією спадкової справи №529/2013, заведеної у ОСОБА_7 державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_10; копією спадкової справи №633/2016, заведеної у приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_12; копією спадкової справи №09/2017, заведеної у приватного нотаріуса ОСОБА_7 районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_13 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок та земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 61/200 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул.Івасюка в м.Мостиська Львівської області;

- 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на:

- 61/600 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул.Івасюка в м.Мостиська Львівської області;

- 1/9 частку земельної ділянки площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на:

- 61/600 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул.Івасюка в м.Мостиська Львівської області;

- 1/9 частку земельної ділянки площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

Визнати за ОСОБА_5, 21.05.1983року народження, право власності на:

- 61/600 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №7 по вул.Івасюка в м.Мостиська Львівської області;

- 1/9 частку земельної ділянки площею 0,1260 га, що розташована на території м.Мостиська ОСОБА_7 міської ради Львівської області, передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №1377 від 11.06.1996року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Відомості щодо учасників справи:

Позивач-1: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5; ідентифікаційний код НОМЕР_1;

Позивач-2: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; ідентифікаційний код НОМЕР_2;

Позивач-3: ОСОБА_3, 15.12.1954року народження; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; ідентифікаційний код НОМЕР_3;

Позивач-4: ОСОБА_4, 24.02.1977року народження; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; ідентифікаційний код НОМЕР_4;

Позивач-5: ОСОБА_5, 21.05.1983року народження; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7; ідентифікаційний код НОМЕР_5;

Відповідач: ОСОБА_7 міська рада Львівської області; місце знаходження: м.Мостиська, вул. Грушевського, 6, Львівської області.