Ухвала

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 523/2795/18

провадження № 61-48833ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до голови ОСББ «Добро 80» Карпенко Зої Іванівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Подана 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки подана з порушенням вимог

статті 392 ЦПК України.

Пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Зі змісту касаційної скарги неможливо встановити, які саме судові рішення оскаржує ОСОБА_1, а тому неможливо вирішити питання про відкриття касаційного провадження, перевірити чи подано касаційну скаргу в межах строку, встановленого на касаційне оскарження, чи зазначено заявником усіх учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У разі пропуску заявником строку на касаційне оскарження судових рішень з поважних причин, ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку та у підтвердження наведених обставин пропуску такого строку надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Враховуючи викладене, заявнику слід надіслати на адресу Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, яка має відповідати вимогам

статті 392 ЦПК України, а саме вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які заявник просить переглянути, при цьому вказати суд, який їх ухвалив, та дати їх ухвалення, зазначити в чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, викласти свої вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 409 ЦПК України, зазначитимісце проживання або місцезнаходження всіх учасників справи, та надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги неможливо визначити із-за відсутності у касаційній скарзі оскаржуваних судових рішень, заявнику слід самостійно вирахувати судовий збір та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на судові рішення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило