Ухвала

Іменем України

19 липня 2018 року

м. Київ

справа № 2-3595/11

провадження № 61-39615ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

заявник - Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія Довіра та Гарантія»,

боржники: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року у складі судді Плахтій І. Б. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК Довіра та Гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), боржники: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Свою заяву обґрунтовувало тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 456 251,28 грн та вирішено питання судових витрат.

Крім того, заявник вказував, що 14 березня 2017 року між стягувачем ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладений договір про відступлення права вимоги, за кредитами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі, і за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 010/08-11/1732, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5. У той же день на підставі договору про відступлення права вимоги укладеного між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право стягувача за кредитним договором перейшло до нього як до нового кредитора.

Із урахуванням викладеного просило замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами № 2-3595/2011, виданими 27 липня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на виконання рішення суду від 21 червня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 456 251,28 грн та судових витрат.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із достатності правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив з правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

У червні 2018 року ОСОБА_7 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 456 251,28 грн та вирішено питання судових витрат.

14 березня 2017 року між стягувачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладений договір про відступлення права вимоги, за кредитами ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі, і за кредитним договором від 16 лютого 2007 року № 010/08-11/1732, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5. У той же день на підставі договору про відступлення права вимоги укладеного між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право стягувача за кредитним договором перейшло до нього як до нового кредитора.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Частиною першою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, дійшов правильного висновку про те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав стягувача, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд погоджується з висновком про необхідність задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Твердження заявника про те, що заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зв'язку з відсутністю відкритого виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, оскільки процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», боржники: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик