Справа № 162/790/18
Провадження № 2/162/320/2018
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 грудня 2018 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням судді Глинянчука В.Д., розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 29 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовче провадження у справі закрито 04 грудня 2018 року, судовий розгляд справи призначено на 27 грудня 2018 року.

На призначену дату судового розгляду сторони не з'явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, проти її заочного розгляду ОСОБА_1 не заперечила.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки у судове засідання, відзиву на позов не подав.

Ухвалою від 27 грудня 2018 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтуванні позову позивач ОСОБА_1 вказує, що 05 травня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу.

Крім цього, позивач просить визначити місце проживання дитини разом з нею, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подавав.

Норми права, які застосував суд.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до частини першої статті 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У відповідності з частиною першою статті 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною шостою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у випадку розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Частиною третьою статті 293 ЦПК визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

Згідно з частиною восьмою статті 294 ЦПК, яка регулює порядок розгляду справ окремого провадження, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Мотиви суду щодо позовних вимог.

У відповідності з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи обґрунтування позову, процитовані положення законодавства, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Отже, позов у частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини, то суд вважає ці вимоги такими, що не підлягають до задоволення. У додатках до позову відсутні будь-які докази про існування спору між сторонами з цього приводу, про місце та умови проживання позивача та відповідача, з ким проживає дитина у цей час, висновок органу опіки та піклування з цього питання тощо. За таких умов вимоги позивача у цій частині необхідно визнати недоведеними.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про відновлення її дошлюбного прізвища. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, лише у справах окремого провадження за спільною заявою подружжя, яке має дітей або за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відновлення дошлюбного прізвища також можливе у випадку розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану. Між тим, позивач не позбавлена права самостійно змінити своє прізвище у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатила 704,80 гривень судового збору, які відповідно до частини другої статті 142 ЦПК необхідно стягнути з відповідача.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати

Враховуючи наведене, керуючись статями 200, 264, 265, 282 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 травня 2014 року Бихівською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис № 4, -- розірвати.

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_1 про відновлення дошлюбного прізвища відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок документально підтверджених судових витрат.

Копію рішення після набрання ним законної сили скерувати у Любешівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук