Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2015/18
Провадження № 2/596/786/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та просять визнати за ними право власності по 1/2 частці кожній, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 194,9 м2, житловою 136,8 м2, що знаходиться в с. Сухостав, вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району Тернопільської області. ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності по 1/2 частку вищевказаного будинку, як на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4, який помер 07.05.2018 року. ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності по 1/2 частку вищевказаного будинку, як на майно члена колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилаються на те, що 07 травня 2018 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, а саме на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами в с.Сухостав по вул. Заньковецької, 17 Гусятинського району, Тернопільської області. Після його смерті вона прийняла спадщину як спадкоємець по заповіту, так як звернулася із заявою до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі якої було заведено спадкову справу щодо майна померлого.

Проте, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця.

ОСОБА_3 свої позовні вимоги мотивує тим, що у звязку із проведеною добудовою до житлового будинку, що здійснювалась в 2014 році, площа житлового будинку була збільшена, що на даний момент робить неможливим проведення державної реєстрації права власності за нею на 1/2 частку житлового будинку, який належить її як члену колгоспного двору. Вважає, що єдиним способом захисту її законного права є лише можливість звернутися до суду з метою вирішення питання, щодо визнання права власності на нерухоме майно і в подальшому подати декларацію про готовність обєкта до експлуатації (щодо самочинно збудованого нерухомого майна, на яке визнано право власності за рішенням суду). Також, вказує на те, що добудова до спірного будинку здійснювалась на підставі дозвільних документів, не порушуючи вимог протипожежного та санітарно-епідеміологічного законодавства.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи у їхній відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, який помер 07 травня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V УР №0858649 виданого Яблунівською сільською радою Чортківського району 03 червня 1963 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №303255 від 01 травня 1977 року.

Житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 676 від 13.11.2018 року.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2, по 1/2 частці кожному.

25 січня 2012 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів все своє майно ОСОБА_1 позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 04, який на день смерті не змінений і не скасований.

07 травня 2018 року помер ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №242000 виданого Сухоставською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 07 травня 2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому спірну 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району, Тернопільської області.

На день смерті ОСОБА_4 у спірному будинку разом із ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 та внук ОСОБА_7, що стверджується довідкою Сухоставської сільської ради Гусятинського району № 677 від 13.11.2018 року.

Проте, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме: 1/2 частку спірного житлового будинку, що належав ОСОБА_4, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя спадкодавця відсутній, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 09.11.2018 року за №71/02-14.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_4, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна.

Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 07 травня 2018 року.

Також, як видно із матеріалів справи, спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Сухостав, вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району, Тернопільської області належав до суспільної групи колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4, а разом із ним проживала дружина ОСОБА_2. Документи про право власності відсутні.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення. Мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

В 2014 році у звязку із проведеною добудовою до житлового будинку, площа житлового будинку була збільшена, що підтверджується довідкою Гусятинського РК БТІ №343 від 23 жовтня 2018 року.

Головним архітектором району Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області ще за життя ОСОБА_4, а саме: 13.08.2012 року, погоджено генеральний план забудови земельної ділянки, 1/2 частки, якої належить ОСОБА_3, а 1/2 частки покійному ОСОБА_4.

Компетентним органом з питань містобудування та архітектури (Гусятинським районним комунальним підприємством «Проектант») на замовлення спадкодавця було отримано матеріали обстеження, щодо приведення до чинних норм будівельного, санітарного, пожежного законодавства раніше виконаного будівництва. При будівництві прибудови до житлового будинку не порушена лінія регулювання забудови вулиці.

Таким чином, добудова до спірного будинку здійснювалась на підставі дозвільних документів, не порушуючи вимог протипожежного та санітарно-епідеміологічного законодавства, проте у звязку із смертю ОСОБА_4, вони не оформили усіх необхідних документів.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району Тернопільської області.

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259,263-265, 268, 273, 353, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сухоставської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жителькою м. Копичинці, вул. Шевченка, 102, Гусятинського району, Тернопільської області) право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлого 07 травня 2018 року ОСОБА_4, а саме, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 194,9 м2, житловою площею 136,8 м2, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району, Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителькою с. Сухостав, вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району, Тернопільської області) право власності на майно, а саме, на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 194,9 м2, житловою площею 136,8 м2, з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с. Сухостав по вул. Заньковецької, 17, Гусятинського району, Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк