Провадження № 2/234/3314/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Нейло І.М.

при секретарі Ридош Г.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини.

На підставі свідоцтва про право власності відповідно до договору дарування, посвідченого нотаріусом 18.01.2017р., позивачу належить будинок №4, по вул. Нестерова, в м.Краматорськ. В вказаному будинку, крім позивачки зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 З 2014 року та по теперішній час відповідач в будинку не проживає, особистих речей не зберігає. Відповідач виїхав з житла та ним не користуються, комунальні послуги по утриманню будинку не сплачує. Ця обставина становить позивача в тяжке матеріальне становище та порушує її права, як власника, розпоряджуватися своїм майном. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №4 по вул. Нестерова, у м.Краматорськ, Донецької області.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду особисту заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, проаналізувавши вищезазначені обставини та норми законів, суд приходить до висновку, що позивач, який в установленому законом порядку набув право власності на квартиру, має право на визнання зареєстрованої особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено наступне.

Позивачу на підставі свідоцтва про право власності відповідно до договору дарування, посвідченого нотаріусом 18.01.2017р., належить будинок №4, по вул. Нестерова, в м.Краматорськ.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2014 року, відповідно до акту Комітета мікрорайону №6, Краматорської міської ради від 30.07.2018р.

Суд приймає до уваги той факт, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки відповідач погодившись з позовом визнав обставини, якими позивач обґрунтувала свої вимоги та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 206 ЦПК України

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні з 2014 року без поважних причин. У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 317,319, 379, 382,386, 391 ЦК України, ст.150,155 ЖК України, керуючись ст.ст. 9,12,19,81,82,263-265 259 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Нестерова, 4, м.Краматорськ, Донецька область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського

міського суду ОСОБА_3