ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4097/18
Провадження 2/362/2052/18
У х в а л а

"30" липня 2018 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 В»ячеслава Анатолійовича до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати дії приватного виконавця щодо відкриття та виконання судового рішення №362/11/16-ц протиправними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56628031 від 18.06.2018 року, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56628254 від 18.06.2018 року, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56627821 від 18.06.2018 року, скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 18.06.2018 року, скасувати постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18.06.2018 року, скасувати постанову про арешт майна від 18.06.2018 року, скасувати постанову про розшук майна від 18.06.2018 року, скасувати постанову про арешт коштів від 19.06.2018 року, скасувати постанову про арешт коштів від 21.06.2018 року, скасувати постанову про арешт коштів від 22.06.2018 року, скасувати постанову про арешт коштів від 22.06.2018 року та скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 17.07.2018.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявляючи до приватного виконавця позовні вимоги про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця, не чітко викладено зміст позовних вимог, не зазначено докази, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, не зазначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, позивач фактично оскаржує рішення державного виконавця.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення, оскільки від того наскільки правильно обрано спосіб судового захисту, залежить значною мірою і правильне вирішення спору та своєчасний і швидкий розгляд справи.

В разі відсутності спору про право власності на майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами розділу VІІ ЦПК України.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, позивачу необхідно зазначити чому саме він звернувся до суду з позовною заявою, а не скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 про порушене своє право дізнався 17 липня 2018 року коли звернувся до офісу приватного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та з заявою про зняття арешту з майна та коштів, що були протиправно накладені в рамках виконання судового рішення № 362/11/16-ц, в той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей в підтвердження дати отримання оскаржуваних постанов приватного виконавця, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості встановити дотримання заявником строку для подання до суду відповідної скарги.

Тому, згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 В»ячеслава Анатолійовича до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанов - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Корнієнко С.В.