Справа № 405/7552/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвокатів : ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення Кіровоградської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704 «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)», визнати незаконним та скасування рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4402 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704» та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.08.2015 року № 104 укладений між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів понесені ними судові витрати.

Позов мотивує тим, що він є власником 7/10 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під № 37-а по вул. Преображенській в місті Кропивницькому (Кіровограді), а 3/10 часток зазначеного житлового будинку належать ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 Під час оформлення прав на присадибну земельну ділянку вказаного житлового будинку його співвласникам, у 2014 році та йому у 2016 році, був наданий дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки безоплатно у спільну часткову власність, орієнтовною площею 0,1065 га. Однак, під час замовлення технічної документації з землеустрою було зясовано, що частина земельної ділянки, відносно якої було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення, знаходиться в оренді.

Зазначає, що рішенням Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704 було поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки строком на 5 років по вул. Преображенській, між будинками № 35 та № 37, загальною площею 0,0180 га. Згідно пунктів 2, 3 вказаного рішення відповідачу необхідно було зареєструвати право оренди земельної ділянки протягом шести місяців, інакше дане рішення втрачає чинність. Проте ОСОБА_4 пункт 2 рішення у визначені строки не виконав. Крім того, 14.07.2015 року Кіровоградською міською радою приймається рішення № 4402, яким вносяться зміни до рішення від 14.11.2014 року, що вже втратило чинність. 28.08.2015 року саме на підставі рішень Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704 та від 14.07.2015 року № 4402 було укладено договір оренди земельної ділянки № 104, а право оренди зареєстроване 28.09.2015 року.

Крім того, зазначає, що 14.11.2014 року було прийняте рішення про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки, що тягне за собою укладення додаткової угоди до попереднього договору оренди, а не укладення нового договору. Вважає, що за таких підстав договір оренди є недійсним. Також зазначає, що відповідно до Плану зонування території м. Кіровограда передана в оренду земельна ділянка відноситься до зони ТР-3-зона транспортної інфраструктури межа червоної лінії, про що зазначено у рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.11.2017 року, справа № 405/3539/17, провадження 2/405/848/17. До даного часу ОСОБА_4 не користується орендованою земельною ділянкою, не розмістив офіс та не здійснює підприємницьку діяльність.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, що в ньому викладені, надали пояснення по суті справи.

Представник відповідача - Міської ради міста Кропивницького надав суду відзив в якому позов визнав лише в частині визнання недійсним договору оренди, зазначив, що дійсно договір укладений між сторонами за відсутності чинного рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, а в частині визнання незаконними та скасування рішень міської ради просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає прийняті рішення законними. В судовому засіданні підтримав викладену у відзиві позицію.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав повністю, надав відзив на позов в якому зазначив, що позивач має за мету незаконно позбавити його права оренди створюючи уявний спір з питань землекористування. Зазначає, що позивач просить захистити право на те, чого до моменту розроблення відповідного проекту не існує та бездоказово стверджує, що рішеннями міської ради та договором оренди порушуються його права. Передана в оренду земельна ділянка належить до комунальної власності, її межі погоджені та визначені на місцевості, а межові знаки передані йому на зберігання. При цьому ним сумлінно сплачується орендна плата, що свідчить про належне виконання ним умов договору оренди. Вважає, що поновлення договору оренди шляхом укладення нового договору здійснене законно, через те, що земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Невчасна реєстрація договору оренди не може бути підставою для визнання його недійсним в розумінні ст.203 ЦК України. Позивач не є стороною оспорюваного правочину, тому не може бути стороною у справі про визнання правочину недійсним. Також зазначає про те, що у випадку визнання недійсним договору оренди суд має застосувати наслідки його недійсності та повернути всю сплачену ним орендну плату. Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав викладену у відзиві позицію.

Треті особи, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причин неявки суд не повідомили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сином колишньої власниці частини домоволодіння, що була продана позивачу. Його мати похилого віку, тому проживав разом з нею. Відповідача ОСОБА_4 ніколи не бачив, про те, що частина їх присадибної ділянки була передана в оренду не знав. Паркан навколо ділянки зводився особисто ним.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з рішенням Кіровоградської міської ради від 02.07.2009 року № 2207 «Про передачу ОСОБА_4 в оренду земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)» відповідачу ОСОБА_4 передано в оренду земельну ділянку по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37) строком на 5 років загальною площею 180,00 кв.м. (в тому числі по угіддях: 180,00 кв.м землі, які використовуються в комерційних цілях) під розміщення офісу за рахунок земель житлової та громадської забудови. Укладено договір земельної ділянки від 02.10.2009 року № 211, строк дії якого до 08.10.2014 року.

У 2013 році, за час дії вказаного договору оренди від 02.10.2009 року, з земельної ділянки по вул. Преображенська, 37, площею 1718,3 кв.м, виділено земельну ділянку площею 1065 кв.м, разом з розташованим на ній обєктом нерухомого майна, з присвоєнням окремої адреси вул. Преображенська, 37-а, в м. Кропивницькому. Вказана обставина підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», а також листом управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради № 2877 від 22.10.2013 року.

08.10.2014 року строк дії договору оренди земельної ділянки, що був укладений між ОСОБА_4 та Кіровоградською міською радою щодо земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37), закінчився.

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3657 «Про надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою громадянам» ОСОБА_5В, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (для подальшого надання безоплатно у спільну сумісну власність, що складає 3/10 ч. домоволодіння) по вул. Преображенській, 37-а орієнтовною площею 0,1065 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови.

В цей же день, 14.11.2014 року Кіровоградською міською радою приймається рішення № 3704 «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)», відповідно якого поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки строком на 5 років по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37) (кадастровий № :36:289:0033) загальною площею 0,0180 га землі, які використовуються в комерційних цілях, за рахунок земель житлової та громадської забудови, укладений на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 02.07.2009 року № 2207 для розміщення офісу (КВЦПЗ 03.15).

Пунктом 2 даного рішення від 14.11.2014 року № 3704 «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)» право оренди земельної ділянки ОСОБА_4 необхідно було зареєструвати протягом шести місяців з дати прийняття рішення. Пунктом 3 зазначеного рішення було передбачено, що «у випадку невиконання пункту 2 дане рішення втрачає чинність».

Згідно з рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4402 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704» внесені зміни до рішення від 14.11.2014 року № 3704 «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)», а саме зазначено: «в пункті 1 цифри «10%» замінити на цифри «5%», а також в пункті 2 слова «протягом шести місяців з дати прийняття рішення» та пункт 3 рішення виключити».

28.08.2015 року між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_4 був укладений договір оренди земельної ділянки № 104, а речове право оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37) було зареєстровано лише 28.09.2015 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.12.2017 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу 7/10 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 06.05.2016 року позивач став власником 7/10 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під № 37-а по вул. Преображенській в місті Кропивницькому (Кіровограді).

Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 37-а, що розташований по вул. Преображенській в м. Кропивницькому (Кіровограді) виготовленого ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 11.06.2015 року загальна площа земельної ділянки складає 1064,5 кв.м.

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 10.11.2016 року № 634 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам» позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну часткову власність (7/10 ч.) по вул. Преображенській, 37-а площею 0,1065 га (у тому числі по угіддях: 0,1065 га малоповерхова забудова) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови.

Згідно матеріалів польових геодезичних вимірів про топографо-геодезичні роботи, що виготовлені КП «Кіровоградський земельно-кадастровий центр», вбачається, що на площі 0,1065 га по вул. Преображенській, 37-а у м. Кропивницький наявна частина земельної ділянки площею 180,0104, яка передана в оренду іншому користувачу.

В силу приписів частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У статті 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю. Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України в редакції, чинній в період укладення між сторонами оспорюваного договору оренди землі, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час укладення оспорюваного договору) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, підставою для надання в оренду земельної ділянки державної або комунальної власності та передумовою укладення відповідного договору є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який здійснює розпорядження землею від імені власника.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, що діяла підчас прийняття Кіровоградською міською радою рішення про передачу відповідачеві в оренду земельної ділянки та укладення з відповідачем договору оренди землі, встановлювалось, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вказані питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях відповідних рад.

Статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для укладення договору оренди земельної ділянки № 104 від 28.08.2015 року стало рішення Кіровоградської міської ради № 3704 від 14.11.2014 року «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37)».

Разом з цим, пунктом 2 вказаного рішення Кіровоградської міської ради № 3704 від 14.11.2014 року радою було встановлено строк для реєстрації права оренди земельної ділянки на протязі 6 місяців з дати прийняття рішення. При цьому, пунктом 3 визначено, що у випадку невиконання пункту 2 дане рішення втрачає чинність.

Речове право оренди земельної ділянки по вул. Преображенській (між будинками № 35 та № 37) було зареєстровано лише 28.09.2015 р. чим порушено строк, встановлений в пункті 2 рішення ради № 3704 від 14.11.2014 року.

В силу приписів ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач - ОСОБА_4 не виконав пункт 2 рішення № 3704 від 14.11.2014 року у визначені ним строки, тобто до 14.05.2015 року не зареєстрував право оренди земельної ділянки, що призвело до втрати рішенням чинності.

Разом з тим, Кіровоградською міською радою приймається рішення про поновлення договору оренди щодо частини земельної ділянки, яка вже рішенням № 3657 14.11.2014 року передана ОСОБА_5В, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для встановлення її меж в натурі (на місцевості) для подальшого надання безоплатно у спільну сумісну власність, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Викладена обставина є підставою для визнання рішення № 3704 від 14.11.2014 року незаконним та його скасування.

Рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4402 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704» також підлягає визнанню незаконним та скасуванню, так як ним вносяться зміни до рішення, що вже втратило свою чинність.

Крім того, договір оренди землі № 104 від 28.08.2015 року укладено між сторонами за відсутності чинного рішення відповідного органу про надання земельної ділянки в оренду.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 ст. 215 зазначеного Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що договір оренди землі № 104 від 28.08.2015 року укладено за відсутності чинного рішення Кіровоградської міської ради про надання в оренду земельної ділянки або поновлення попереднього договору оренди, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди землі не відповідає законодавству, зокрема приписам ст. ст. 116, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про оренду землі» в редакції, які діяли на час укладення такого договору, що є підставою для визнання договору недійсним.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо того, що рішеннями міської ради та договором оренди не порушені права позивача і він не є стороною оспорюваного правочину, тому не може бути стороною у справі про визнання правочину недійсним.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право вибору способу судового захисту належить позивачеві і такі способи захисту визначені законом, при цьому способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.1 ст.16 ЦК України.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 року № 9 вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд приходить до висновку, що укладений правочин порушує майнові права позивача, як співвласника будинку, що розташований по вул. Преображенській, № 37-а в м. Кропивницький, на безоплатну передачу йому земельної ділянки у власність із земель державної або комунальної власності.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, в звя'зку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати, понесені позивачем з відповідачів.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення Кіровоградської міської ради задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704 «Про поновлення ОСОБА_4 договору оренди земельної ділянки по вулиці Преображенській (між будинками № 35 та № 37)».

Визнати незаконним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4402 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 14.11.2014 року № 3704»

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.08.2015 року № 104, укладений між Кіровоградською міською радою та ОСОБА_4.

Стягнути з Міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі по 320 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 кор. 4 кв. 11 (ІПН НОМЕР_1).

Відповідачі: Міська рада міста Кропивницького 25006 м. Кропивницький вулиця Велика Перспективна, 41, .

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, прож. 25000 АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2).

Треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, місце реєтрації 25000 м. Кропивницький вулиця Преображенська, 37а.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко