Ухвала

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 711/4215/17

провадження № 61-44052ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Ременерго» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2018 року позов Відокремленого підрозділу «Ременерго» ПАТ «Центренерго» до

ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відокремленого підрозділу «Ременерго» ПАТ «Центренерго» майнові збитки у розмірі 92 542 грн 28 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2018 року змінено в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 майнової шкоди, зменшено розмір майнової шкоди з 92 542 грн 28 коп до 38 676 грн 50 коп., в решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відокремленого підрозділу «Ременерго» ПАТ «Центренерго» на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху, надано строк до 16 жовтня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали для звернення до Верховного Суду із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку та доплати судового збору.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання Відокремленого підрозділу «Ременерго» ПАТ «Центренерго» про поновлення строку на касаційне оскарження до якого додано заяву про отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду із зазначенням дати її отримання та квитанцію про сплату судового збору.

Перевіривши наведені доводи та вивчивши надані заявником докази, вважаю, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 92 542 грн 28 коп. та станом на 01 січня

2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обгрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, відсутні підстави для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики чи становить для заявника виключне значення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Ременерго» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Центренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Ременерго» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі Відокремленого підрозділу «Ременерго» Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик