ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1129/18 Справа № 202/467/18 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про забезпечення позову.

В інтересах ОСОБА_2 (РНОКПП, НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) заборонено ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_1 (РНОКПП 8, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) відчуження домоволодіння № 64 по вулиці Єнісейській в місті Дніпрі до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Не погодившись з такою ухвалою, відповідач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду про забезпечення позову у справі скасувати, відмовивши в задоволенні заяви про забезпечення позову повністю. Апелянт в обґрунтування своєї скарги зазначає, що заява про забезпечення позову та оскаржувана ухвала не містять підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що в січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_4 подана заява про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій, повязаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборонити внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (із відкриття розділу), щодо домоволодіння № 64 по вулиці Єнісейській в місті Дніпрі та земельної ділянки, яка розташована під домоволодінням.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що сума грошових коштів, що предявлена до стягнення, є значною та була отримана відповідачами для придбання домоволодіння № 64 по вулиці Єнісейській в місті Дніпрі. Також на даний час в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа з приводу розірвання шлюбу між відповідачами та відповідач ОСОБА_1 намагається здійснити відчуження зазначеного домоволодіння, оскільки останнє оформлено на його імя. Тому представник позивача зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанії, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, дійшов обґрунтованих висновків про доцільність забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії щодо нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про те, що заява про забезпечення позову та оскаржувана ухвала не містять підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки заява позивача про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, між сторонами наявний майновий спір на загальну суму 3 406 690 грн., що об'єктивно є співмірним із запропонованим позивачем заходом забезпечення позову, а згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати забороною вчиняти певні дії щодо майна, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб. Враховуючи ціну позову та характер правовідносин між учасниками справи, суд першої інстанції дійшов правильних та вмотивованих висновків щодо необхідності забезпечення позову для захисту матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 рокупро забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

ОСОБА_5