Справа № 265/6523/18
Провадження № 2-з/265/9/18
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

встановив:

02 серпня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця вирішила розірвати шлюб зі своїм чоловіком і провести поділ майна, у звязку з тим, що основна частина їх спільного майна перебуває на розрахункових рахунках в банках орієнтовно у сумі 700 тис. грн. В добровільному порядку чоловік ОСОБА_3 не хоче провести поділ грошових коштів і погрожує зняти грошові кошти з рахунків, у звязку з чим, вона була вимушена звернутись до суду із заявою про забезпечення позову. Просила суд накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках у АТ «Ощадбанк», а також ПАТ «ПУМБ», які належать ОСОБА_3, а також накласти заборону на відчуження легкового автомобіля Skoda Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. На підтвердження заявлених вимог надала копію свідоцтва про укладення шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову подаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви передбаченої процесуальним законодавством.

Пункт 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання заяви про забезпечення позову заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, заявник, під час звернення до суду із заявою про забезпечення позову повинен був сплатити судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Проте у порушення зазначених вимог відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352,40 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що до заяви про забезпечення позову додано повідомлення, а також фіскальний чек про зарахування до бюджету України 8 551,00 грн. Проте суд не приймає до уваги зазначені платіжні документи, оскільки з них не вбачається призначення платежу, за яким були сплачені зазначені грошові кошти, до того ж зі змісту заяви, вбачається, що додана квитанція є квитанцією за подачу майбутнього позову.

Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, вважати не поданою і повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її складення до апеляційного суду Донецька області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Щербіна