печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. cуддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві державного виконавця Джулай Ю.Ю. на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року скаржник звернувся до суду з скаргою, в якій просив визнати бездіяльність державного виконанця ОСОБА_2 по відмові у зняття арешту з коштів ОСОБА_1 та зобов`язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції зняти арешт, накладений постановою від 04.12.2017 з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 в банках, зазначених в постанові.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність державного виконанця ОСОБА_2 по відмові у зняття арешту з коштів ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження щодо виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2018р. у справі про адміністративне правопорушення, прийнятого на підставі КУпАП, то дана скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, таким чином, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, яка не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження у справі належить відмовити, а скаргу разом з усіма додатками до неї належить повернути заявнику.

Керуючись статтями 186, 354, 447 ЦПК України, ст. ст. 19, 287 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві державного виконавця Джулай Ю.Ю. на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.В. Новак