Справа № 629/1228/18
Номер провадження 2-з/629/19/18
У Х В А Л А

"26" грудня 2018 р. Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., секретаря судового засідання - Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Руденко Тетяна Василівна, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, Державний реєстратор Качалова Олександра Миколаївна Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання правочину недійсним,-

встановив:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Руденко Тетяна Василівна, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, Державний реєстратор Качалова Олександра Миколаївна Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання правочину недійсним.

В межах розгляду вищевказаної цивільної справи, представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що на даний час йому стало відомо, що в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області з 13.06.2018 року знаходиться цивільна справа № 629/3149/18 за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Аграрник» до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Учасником та керівником вказаного підприємства є саме ОСОБА_3, який є відповідачем у цивільній справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеним 15.11.2017 року між відповідачем 2 ОСОБА_4 та відповідачем 1 ОСОБА_3, посвідченим та зареєстрованим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Руденко Т.В., щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1. Отже, ОСОБА_3, будучи керівником Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Аграрник», якимось чином розпорядився спірною квартирою у зв'язку з чим вказана юридична особа набула права позивача за цивільною справою № 629/3149/18 про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В зв'язку з чим представник позивача просить вжити заходів забезпечення позову та заборонити ОСОБА_3, а також іншим особам вчиняти дії щодо відчуження двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:1793, виданий 15.11.2017 року та накласти у зв'язку з цим на спірну квартиру заборону, а також заборонити вчиняти наступні дії: надавати доступ до спірної квартири іншим особам з метою проживання або її переобладнання та перепланування; здійснювати переобладнання та перепланування спірної квартири.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

26.12.2018 року відповідачем ОСОБА_3 через канцелярію суду надані заперечення, в яких просить суд заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення, мотивуючи тим, що позивач наводить у якості аргументу той факт, що у суді перебуває справа за позовом ПОСП «Аграрник» до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування, а також те, що на думку позивача, ОСОБА_3 є власником вищевказаної юридичної особи та її керівником. Однак, у справі №629/3149/18 на яку посилається представник у своїй заяві спір розглядається про визнання особи такою, що втратила право користування та з його суті вбачається, що предметом розгляду не є продаж спірної квартири, її переобладнання чи інші дії, пов'язані з тим, що у разі ухвалення рішення у даній справі на користь позивача його неможливо буде виконати або виникнуть труднощі при його виконанні. Також зауважив, що навіть у разі задоволення клопотання представника та винесення ухвали про забезпечення позову, остання не буде виконана з причин того, що відповідач ОСОБА_3 не є власником ПОСП «Аграрник» та не є керівником вказаної юридичної особи. Крім того зазначив, що застосування заходу забезпечення позову стосується учасників справи, натомість ПОСП «Аграрник» не є учасником даної справи, тому жодного відношення до неї немає. Представником позивача не наведено жодного факту чи доказу, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Також, зауважив, що заява про забезпечення позову представником позивача подана з порушенням вимог гл.10 ЦПК України, а тому не може бути задоволена судом.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача та просила відмовити в її задоволення на підставі заперечень наданих відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов'язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку. Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування суддями цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Згідно зазначених норм закону завданням забезпечення позову є застосування судом, в провадженні якого перебуває справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання у майбутньому прийнятого судового рішення за його позовом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеним 15.11.2017 року між відповідачем 2 ОСОБА_4 та відповідачем 1 ОСОБА_3, посвідченим та зареєстрованим приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Руденко Т.В., щодо відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вважає, що вчиняючи вказаний правочин його сторони суттєво порушили право іншого співвласника ОСОБА_9 правонаступником якого він є.

З наданих представником позивача документів до заяви про забезпечення позову вбачається сумнів щодо втрати позивачем спірного майна, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконати рішення суду.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми процесуального права, виходячи із забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи первісним відповідачем по справі спірна квартира була передана в володіння іншої юридичної особи.

Заходи забезпечення позову не порушують прав сторін або інших осіб, забезпечення позову відповідає позовним вимогам. Крім того, забезпечення позову є тимчасовим процесуальним обмеженням прав.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх осіб, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ухвали:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Руденко Тетяна Василівна, Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, Державний реєстратор Качалова Олександра Миколаївна Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання правочину недійсним - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3, а також іншим особам вчиняти дії щодо відчуження двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:1793, виданий 15.11.2017 року, а також здійснювати переобладнання та перепланування спірної квартири.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Т.О.Каращук