Єдиний унікальний номер: 448/752/18
Провадження № 2/448/727/18
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
15.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: м.Судова Вишня, вул.Загороди, 128 Мостиського району Львівської області, належав її батьку ОСОБА_3
Вказує, що 09.03.2010р. ОСОБА_3 помер. Останній за життя своїм майном розпорядився та заповів таке саме їй (позивачці). Вона (позивач), як спадкоємець за заповітом, у відповідності до вимог статей 1268-1269 ЦК України фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті батька ОСОБА_3
Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових справ зверталася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2, однак така відмовила їй в оформленні права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №128 по вул.Загороди в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, котрий помер 09.03.2010 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак її представник ОСОБА_4 подав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у відсутності сторони позивача.
Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.
Третя особа приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, проте подала копії сторінок спадкової справи за №26/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3, який помер 09.03.2010р., інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.10.2018р. №53884567 та просила справу слухати у її відсутності.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Судом встановлено, що будинковолодіння по вул.Загороди, 128 в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, 1971 року будівництва, належало ОСОБА_3.
09.03.2010 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3.
До складу даної спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №128 по вул.Загороди в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області, 1971 року будівництва.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім своїм майном розпорядився, склавши 21.06.2004 року заповіт на користь своєї дочки ОСОБА_1, позивача по справі.
Матеріалами спадкової справи №26/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3, підтверджено, зокрема довідкою, виданою виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, за №2457 від 29.05.2018р., що ОСОБА_3, який помер 09.03.2010р., на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На час смерті ОСОБА_3 разом з ним за вказаною адресою постійно проживала його дочка ОСОБА_1
Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 не заявила про відмову від даної спадщини.
Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3
Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №128 по вул.Загороди в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області у звязку тим, що спадкоємцем не надано документи, які б підтверджували належність заявленого спадкового майна померлому ОСОБА_3
Отже, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №128 по вул.Загороди в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.
Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_3 від 21.06.2004р.; копіями сторінок спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, який помер 09.03.2010р. за №26/2018; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 31.10.2018р. №53884567; довідкою виконкому Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області від 29.05.2018р. №2457; копією технічного паспорта на житловий будинок; копіями свідоцтва про народження та паспорта позивача; іншими матеріалами справи.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).
Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).
Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
Пленум Верховного Суду України в Постанові 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або попорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.
Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав, а тому може бути застосований судом.
З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірне спадкове майно саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №128 по вул.Загороди в м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак