Справа № 452/1895/17 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/783/2003/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цапа П.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2018 року про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа у справі за заявою Австрійського підприємства в формі ТОВ «Рамбер-Україна», заінтересована особа Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа,-

в с т а н о в и л а:

в липні 2017 року Австрійське підприємство у формі ТОВ «Рамбер-Україна» звернулось до суду із заявою про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року зупинено стягнення за дублікатом виконавчого листа №2-885/2009, виданим Самбірським міськрайонним судом Львівської області 12 жовтня 2015 року.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права. Зокрема покликається на те, що зупиняючи стягнення за дублікатом виконавчого листа, суд першої інстанції не взяв до уваги, того, що у задоволенні заяви ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа №2-885/2009 було відмовлено, а повторна заява ТОВ «Рабмер Украйна» про виправлення помилки є аналогічної тій, яка вже вирішена. Боржник по суті зловживає своїм процесуальним правом, подаючи повторно заяву про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа двічі з одних і тих же підстав. Аналогічне питання за скаргою ТОВ Рабмер-України (незаконність постанови виконавця про відкриття виконавчого провадження у зв'язку із помилкою у виконавчому листі) вже вирішувалось і у задоволенні такої скарги було відмовлено, незважаючи на виправлену помилку. Крім того, покликається на те, що зупинення стягнення з примусового виконання рішення, яке не було виконане подане у встановлені законом строки, перебіг яких постійно переривався, є порушенням права ОСОБА_2 на «суд» та «ефективний захист», а також порушенням Постанови Верховного суду України прийнятої за результатами усунення розбіжностей різного застосування норм закону у справі за його ж заявою щодо виконання того ж виконавчого листа. Також, покликається на те, що суд першої інстанції розглянув заяву всупереч очевидним підставам для самовідводу, знаючи про їх наявність, що підтверджується ухвалою того ж суду від того ж числа про відвід, а також рядом інших ухвал про відвід у питаннях, які стосуються виконавчого листа №2-885/2009.

Враховуючи наведене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 18.03.2004 «Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу».

Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В судове засідання призначене на 27.08.2017 року, сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, 23 серпня 2018 року від представника Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер - Україна» - адвоката Кириєвського О.Б. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із тим, що він буде брати участь в іншому судовому засіданні в Господарському суді Львівської області, яке колегією суддів визнано необґрунтованим, а тому в силу вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності. На переконання колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рамбер - Україна» про зупинення стягнення за дублікатом виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду заяви ) суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду заяви) до розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Стаття 432 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) містить аналогічні положення.

Виходячи із змісту наведених вимог закону, суд, в провадженні якого перебуває справа за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може зупинити стягнення за виконавчим листом до її розгляду.

Отже, законом передбачено вирішення питання зупинення стягнення тим складом суду, в провадженні якого перебуває заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим розгляд заяви про зупинення, судом, в провадженні якого не перебуває заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В матеріалах справи міститься заява представника Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер-Україна» - адвоката Кириєвського О.Б., яка 18 вересня 2016 року надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області (а.с. 69-70).

У статті 20 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень) визначені підстави для відводу судді. У статті 24 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень) встановлено порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) і вказано, що заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно частини першої статті 25 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржених рішень) у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов'язаних із подальшим процесуальним рухом заяви.

Вказані вимоги закону при постановленні оскарженої ухвали дотримано не було. За таких обставин, ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року підлягає до скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. 379 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 17 листопада 2017 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При новому розгляді даної заяви, суду першої інстанції слід вирішити питання про сумісний розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та заяви про зупинення стягнення за виконавчим листом, шляхом їх об'єднання, або іншим чином.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6.ч.1 ст.374, 376, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Самбірського міськрайоного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03.09.2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета