Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 752/12114/15-ц

провадження № 61-34042св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

особа, яка подала касаційну скаргу, - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

представники публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»: Таболін Олексій Сергійович, Глевацька Оксана Вікторівна, Трухно Марина Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Рубан С. М. від 05 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на грошові кошти.

Позов мотивований тим, що 27 лютого 2015 року між нею та ОСОБА_7 було укладено договір № 27022015-1 відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого вона набула права вимоги і стала кредитором за договором банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» № 005-28618-020215 від 02 лютого 2015 року, укладеним між ОСОБА_7 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»).

Посилаючись на те, що станом на 26 червня 2015 року відповідач не визнає її право власності на зазначені кошти, вона просить визнати за нею право власності на грошові кошти в розмірі 5250,00 доларів США, набуті на підставі договору № 27022015-1 відступлення права вимоги (цесії) від 27 лютого 2015 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована наявністю ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, якою вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року, а повторне оскарження одного і того ж рішення в інтересах однієї ж і тієї особи не допускається.

У травні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що неподання апеляційної скарги на вищезазначене рішення потягне за собою ризик невиконання належним чином банком своїх зобов'язань перед вкладниками.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини четвертої статті 297 ЦПК України 2004 року встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року вже було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року.

Вказана ухвала предметом касаційного перегляду не була.

Таким чином враховуючи, що ПАТ «Дельта Банк» вже звертався з апеляційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за повторною апеляційною скаргою банку на це ж рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило