справа №190/942/18
провадження №2/176/860/18
УХВАЛА

20 липня 2018 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2018 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області в порядку підсудності надійшов позов, в якому заявники (позивач ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2А.) просять поділити майно що знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином.

Разом з позовною заявою заявники подали заяву про забезпечення позову, в якій просять:

1)заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти певні дії виражені в відчужені на користь третіх осіб, або передачі під заставу по виконанню фінансових зобовязань, чи передачі в оренду на невизначений термін спірне майно а саме квартиру за адресою - АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті;

2)встановити обовязок відповідачу ОСОБА_3 по збереженню квартири за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті;

3)заборонити позивачу ОСОБА_1 вчиняти певні дії по користуванню квартирою за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті;

4)встановити обовязок позивачу ОСОБА_1 по збереженню квартири за адресою АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті;

5)заборонити відповідачу ОСОБА_3 вчиняти певні дії по користуванню квартирою з адресою АДРЕСА_2 до вирішення справи по суті.

6)зупинити всі стягнення на підставі виконавчих документів на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та квартиру за адресою АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті

Вимоги заяви обґрунтовують тим, що зазначене спірне майно є спільною власністю позивача та відповідача ОСОБА_3

Зазначили, що є підстави вважати, що відповідач без згоди позивача може здійснити відчуження спільної власності на користь третіх осіб, або передати під заставу по виконанню фінансових зобовязань, чи передати в оренду на невизначений термін, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Також є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач має намір пошкодити ремонт в квартирі за адресою АДРЕСА_2, який позивач зробив одноособово так як має неприязні стосунки з позивачем та намагається заподіяти будь-яку шкоду позивачу, що може ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її находження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справимає право вжитипередбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом позову у даній справі є виділення в натурі частки майна, що є спільною сумісною власністю.

Однак, заявниками необґрунтовано наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заявники, аргументуючи заяву про забезпечення позову, не вказують конкретних та підтверджених належними чином обставин, які б дали підстави вважати, що невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що до прийняття рішення в цій справі відповідач може здійснити дії, які призведуть до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист. Зокрема заявниками не доведено намір та можливість відповідача відчужити спірне нерухомемайно або пошкодити його.

Крім того, суд звертає увагу, що власників квартири по вул.Прокопенко, характеристики цієї квартири визначити неможливо, оскільки надане заявниками свідоцтво про право власності на житло від 13.10.1992 року не придатне до читання. За таких обставин застосовувати заходи забезпечення позову щодо даного нерухомого майна суд не може.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про не обґрунтованість доводів, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_4