Постанова

Іменем України

26 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 522/4205/14-ц

провадження № 61-2230св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року вскладі колегії суддів: Комлевої О. С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І.,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що з 01 серпня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач зазначила, що за час шлюбу подружжя набуло спільне майно, яке підлягає поділу.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь ? частини вартості від продажу автомобіля марки «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску, яка складає

115 500,00 грн, та ? частини вартості автомобіля марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_2, 2004 року випуску, яка складає

105 133,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний автомобіль марки Форд «Фокус» знаходиться фактично у позивача, яким вона користується, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача ? частини вартості цього автомобіля, а спірний автомобіль марки «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_1, 2002 року випуску, сторонам не належить, у зв'язку з тим, що його було відчужено на час звернення позивача з даним позовом.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ? частини вартості спільного майна, а саме ? частини вартості автомобіля марки «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_3, 2002 року випуску, яка складає 115 500,00 грн та

? частини вартості автомобіля марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_2, 2004 року випуску, яка складає 49 500,00 гривень, а всього 164 650,00 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що автомобілі були придбані під час шлюбу, є спільним майном подружжя та були зареєстровані за ОСОБА_6, та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів, що автомобіль марки «Тойока Камрі» було відчужено саме за час перебування сторін у шлюбі і не надано доказів, що таке відчуження здійснено відповідачем саме за волею і в інтересах сім'ї,а тому у відповідності до вартості автомобілів, стягнув компенсацію вартості ? частини автомобілів на користь ОСОБА_4

У грудні 2017 рокуОСОБА_6подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховані висновки, які викладені у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 та порушено вимоги статті 59 ЦПК України.

У травні 2018 року ОСОБА_4подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для його скасування немає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 01 серпня 1997 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб.

У період шлюбу у 2004 році сторони придбали автомобіль марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_2, 2004 року випуску, який було зареєстровано на ім'я ОСОБА_6, ринкова вартість якого на дату оцінки складала 98 300 грн.

Також було придбано автомобіль марки «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_3, 2002 року випуску, який було зареєстровано на ім'я ОСОБА_6, та який 30 серпня 2012 року було знято з обліку для реалізації.

Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_3, 2002 року випуску, середня ринкова вартість автомобіля склала 231 050 грн.

Шлюбні відносини сторін припинено у квітні 2008 року, що встановлено рішенням суду.

Відповідно до статей 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні. А тому присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

При цьому присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Враховуючи наведене, виходячи з інтересів сторін у справі, принципу рівності часток у спільному майні подружжя, апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказах, дійшов правильного висновку про реальний поділ в натурі спільного майна подружжя, визнавши, що кожному з подружжя належить по ? частини спірних автомобілів, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів та не доведено, що автомобіль марки «Тойока Камрі» було відчужено саме за час перебування сторін у шлюбі і не надано доказів, що таке відчуження здійснено відповідачем саме за волею і в інтересах сім'ї, що є його процесуальним обов'язком відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року, обгрунтовано стягнув при цьому з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію за різницю у вартості часток майна подружжя у сумі 164 650 грн, виходячи із дійсної вартості спільного майна подружжя.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська