2/465/2276/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.11.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Школьникової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобовязання до вчинення дій, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким зобовязати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі №67 на вул. Остроградських, 20 у м. Львові автономне опалення і гаряче водовідведення шляхом монтажу двохфункційного газового котла.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у звязку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії, останній вирішив відмовитись від централізованого опалення квартири, маючи на меті встановити в своїй квартирі автономну систему опалення. Враховуючи те, що районна адміністрація відмовила у задоволенні звернення щодо надання дозволу на встановлення індивідуального опалення квартири, а іншим мешканцям м. Львова подібні дозволи видавались, позивач вирішив звернутися за захистом свого порушеного права та інтересу до суду.

В судовому засіданні позивач подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обємі. Просить позов задоволити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечила.

Представники відповідачів в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позовну заяву та заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши та оцінивши всі докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Більше того, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 19.04.2017р. ОСОБА_1 являється єдиним власником квартири №67 на вул. Остроградських у м. Львові.

З метою влаштування автономного опалення в квартирі та у відповідності до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання», позивач звернувся до органів місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення її квартири від системи централізованого опалення та центрального водопостачання, у звязку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії та економністю індивідуальної системи, для влаштування автономного опалення.

Так, постанова КМУ від 31 жовтня 2007р. №1268 «Про внесення змін до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630, прямо обмежує конституційні права громадян та норми Закону України «Про теплопостачання» від 2.06.2005р. №2633-ІV, а саме ч. 1 ст. 24 «права та основні обовязки споживача теплової енергії» щодо права споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Вказане право також гарантується ст. ст. 55, 124 Конституції України.

Відповідно до п. 24 постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору по надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»: «Споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води».

Положення п. 25 цієї ж постанови вказує, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. А відтак самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до наведеного положення, позивач звернувся до районної адміністрації (як центрального органу виконавчої влади) про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення в будинку для реалізації свого права.

Відповідно до «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого наказом міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005р. для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП.

Для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) приміщення зазначає причини відключення.

Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові.

При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, підїзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому.

У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку.

Більше того, керуючись ч.2 ст. 383 «Право власника житлового будинку, квартири» ЦК України, потрібно врахувати наступне: «Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, надані йому для використання як єдиного цілого, -- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог експлуатації будинку». Таким чином, позивач має право на отримання дозволу на відключення окремого приміщення житлового будинку від мережі централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення. Встановлення індивідуального опалення у квартирі жодним чином не порушує прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.10 ст. 59, ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхнього невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Діючі норми і правила допускають встановлення автономних газових опалювальних котлів. При цьому враховується характерні особливості в кожному окремому випадку. Якщо діючий переріз труб системи газопостачання квартир в будинку не дозволяє додаткового підключення газового опалювального котла, то таке підключення можливе шляхом окремого вводу в квартиру від зовнішньої газової труби газопостачання будинку. В даному випадку позивачу підготовлено таке автономне опалення.

Судом також враховано, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на відключення від мережі централізованого опалення та влаштування автономного опалення, відповідачі надавали дозволи на влаштування автономного опалення, аналогічного будинку, де вони проживають.

Відповідно до ст. 6, 7, 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Представники відповідачів не змогли надати суду переконливих пояснень щодо різних підходів до задоволення звернень споживачів стосовно встановлення автономних систем опалення за умови, що діючі в Україні технічні вимоги одинакові.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, та керуючись ст.ст. 19, 22, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 3, 4, 15, 31, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 24, 59, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 5, 6, 15, 16, 19, 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» рішення виконкому Львівської міської ради від 10.03.2006р. №297, наказом міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22.11.2005р., --

постановив:

Позов задоволити.

Зобовязати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі №67 на вул. Остроградських, 20 у м. Львові від мережі ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі №67 на вул. Остроградських, 20 у м. Львові від мережі ЦО і ГВП та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.