справа № 361/6257/18
провадження № 2/361/3177/18
УХВАЛА

29 жовтня 2018 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк або АТ КБ ПриватБанк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на його користь із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2007 року в розмірі 12388 грн. 11 коп.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 було зроблено відповідний запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС України в Київській області.

За відомостями, що надійшли до суду із цього Відділу, видно, що 05 листопада 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем у даній цивільній справі, знятий з реєстраційного обліку місця його проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, як такий, що помер.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За змістом норми ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У ч. ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості предявлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої на підставі положень ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно із нормою ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підстави для застосування судом положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України та встановлення правонаступників до відкриття провадження у справі відсутні, у звязку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, тобто уже після відкриття провадження у справі.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи у справі (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із цивільного процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якими до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку, визначеному ст. 55 ЦПК України, допускається, якщо на момент відкриття судом провадження у справі цивільна правоздатність відповідача у справі не припинилася.

На момент відкриття провадження у цивільній справі спадкоємці померлого боржника (відповідача) не є його процесуальними правонаступниками, наявність правонаступництва у таких правовідносинах має вирішуватися за позовом, предявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач у даній справі ОСОБА_1 помер ще до предявлення Банком до суду позову, його цивільна процесуальна правоздатність на цей момент припинилася, тому у відкритті провадження у справі за позовом АТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити, оскільки цивільна справа за позовом, предявленим до померлої особи, розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 46, 47, 55, 186, 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.