УХВАЛА

21 грудня 2018 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П.,

скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що на виконанні у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби в міста Київ Головного тетироріального управління юстиціїї в м.Києві перебуває виконавчий лист Хмельницького міськрайного суду Хмельницької області № 686/20441/15-ц від 06.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року та до досягнення дитиною Іваном трирічног овіку та виконавчий лист Хмельницького міськрайного суду Хмельницької області № 686/20441/15-ц від 06.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2015 року і до повноліття дитини.

26.12.2016 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 53199368, № 53198649.

Однак стягнення з боржника не проводилось. Скаржник декілька разів зверталась до державної виконавчої служби районного управління юстиції і їй повідомляли, що вживають всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 коштів.

Однак 22.10.2018 року Деснянський районний суд м.Києва виніс ухвалу про відмову в примусовому приводі боржника.

Судом при винесені ухвали встанолювались ті обставини, що державним виконавцем не надано було жодного доказу на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, що йому направлялися виклики державного виконавця та що він отримував вказані виклики.

Вважає, що державний виконавець не в повному обсязі здійснює заходи примусового виконання рішення та вважає дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ Жиглій Валентини Миколаївни протиправними. Просить визнати протиправною бездіяльність виконавця та зобов'язати його вчинити дії, щодо стягнення коштів з боржника.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просить скаргу задоволити.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши надані сторонами матеріали, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Деснянському районному відділі державної виконавчої служби в міста Київ Головного тетироріального управління юстиціїї в м.Києві перебуває виконавчий лист Хмельницького міськрайного суду Хмельницької області № 686/20441/15-ц від 06.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року та до досягнення дитиною Іваном трирічног овіку та виконавчий лист Хмельницького міськрайного суду Хмельницької області № 686/20441/15-ц від 06.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.10.2015 року і до повноліття дитини.

26.12.2016 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 53199368, № 53198649.

Однак стягнення з боржника не проводилось. Скаржник декілька разів зверталась до державної виконавчої служби районного управління юстиції і їй повідомляли, що вживають всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 коштів.

Однак 22.10.2018 року Деснянський районний суд м.Києва виніс ухвалу про відмову в примусовому приводі боржника.

Судом при винесені ухвали встанолювались ті обставини, що державним виконавцем не надано було жодного доказу на підтвердження того, що боржнику відомо про факт відкриття виконавчого провадження, що йому направлялися виклики державного виконавця та що він отримував вказані виклики.

Не надавались докази наявності заборгованості за виконавчим провадженням. Також суду на надано доказів здійснення державним виконавцем всіх необхідних дій для виклику боржника з 2016 року.

Перевірки місця його реєстрації. Відсутні дані, що свідчили б про ухилення боржника від явки за викликом державного виконавця.

В листі державної виконавчої служби від 01.09.2018 року № LLI-28.02.2018 року мене повідомлено, що 28.02.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресу ТОВ іьФортеза Київ" та 05.03.2018 року винесено постанову про звернення стягнення а направлено на адресу ТОВ " Алюрсервіс".

Проте, за даними Головного управління ДФС у м.Києві за період з 01.01.2018 року - вересень 2018 ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1) не перебуає трудових відносинах.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Вищевказаними правами для виконання рішення, державний виконавець не скористався, що свідчить про те, що виконавчі дії ще не проведені.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.11 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку про задоволення скарги. Керуючись ст.ст. 447, 448, 450 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Жиглій В.М.

3обов'язати державного виконавця вчинити дії щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та стягнення коштів за вионавчими листами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата складання повного тексту ухвали 26.12.2018 року.

Суддя