ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

м.Суми

Справа №587/369/18

Номер провадження 22-ц/788/1249/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»;

відповідач - ОСОБА_1;

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року, в складі судді Степаненка О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

25 січня 2018 року ПАТ «Сумиобленерго» звернулося до суду з позовом, мотивуючи тим, що між товариством та ОСОБА_1 був укладений договір № 172062510 від 14 квітня 2014 року про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1

18 червня 2015 року за вказаною адресою було встановлено багатотарифний електронний лічильник електричної енергії типу ITZ № 2144749 з показниками 00000503, 00000001, 00000505 (сума показань), що засвідчує акт заміни приладу обліку та/або технічної перевірки № 160 від 18 червня 2015 року.

Відповідно до акту № 420/2024 перевірки параметризації лічильників електроенергії від 26 травня 2015 року показники лічильника становили 1.8.0 (сума показань) - 0000505, 1.8.1 (денна зона) - 00000503, 1.8.2 (нічна зона) - 00000001, 1.8.3 - 00000000- показання, які не повинні змінюватись при двозонному обліку.

З урахуванням параметрів лічильника, зазначених у акті № 420/2024 від 26 травня 2015 року та акті 160 від 18 червня 2016 року споживачем проводилась оплата за використану електричну енергію по двом тарифним зонам 1.8.1 та 1.8.2.

01 червня 2017 року під час проведення технічної перевірки електроустановки за вказаною адресою, представниками ПАТ «Сумиобленерго» було виявлено, що встановлений лічильник електроенергії здійснює облік електричної енергії по трьом тарифним зонам (1.8.1, 1.8.2 та 1.8.3). Відповідні показники лічильника були зафіксовані в акті технічної перевірки № 205/3 від 01 червня 2017 року та становили: Т1 (1.8.1) - 00003726, Т2 (1.8.2) - 00006535, Т3 (1.8.3) - 00002800 та ?(1.8.0) - 00013062 (сума показань). Зазначений акт підписали представники ПАТ «Сумиобленерго» та ОСОБА_1

27 червня 2017 року комісією в складі представників ПАТ «Сумиобленерго» та ДП «Сумистандартмертологія», відповідно до вимог Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, що затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України № 322 від 21 червня 2003 року було проведено експертизу трифазного електронного лічильника типу ITZ № 2144749. Під час проведення експертизи втручань в роботу приладу обліку не виявлено. Експертизою приладу обліку електричної енергії підтверджено, що лічильник з моменту його встановлення фактично здійснював облік електричної енергії по трьом тарифним зонам (1.8.1-пікова зона, 1.8.2-напівпікова зона, 1.8.3-нічна зона), що було зафіксовано лічильником в сумарних показах (1.8.0). Оплата по тарифній зоні 1.81. проводилась по тарифу для денної зони, а по тарифній зоні 1.8.2 проводилась для нічної зони, що не відповідає фактичному програмуванню лічильника.

Розрахунок проведено за фактично спожиту електроенергію у період з 18 червня 2015 року (дата встановлення лічильника) до 01 червня 2017 року (дата зняття лічильника) на підставі тарифів, затверджених НКРЕ КП, що діяли у цей період. При цьому, суму заборгованості зменшено на величину вартості електричної енергії, оплаченої відповідачем у вказаний період.

Відповідно до проведеного розрахунку вартість неоплаченої електроенергії склала 5082,56 грн. Проте, до цього часу, відповідач не виконав своїх обов'язків щодо проведення розрахунків за весь обсяг спожитої електроенергії за адресою АДРЕСА_1 та заборгованість за використану електроенергію не сплатив.

Посилаючись на вказані обставини, просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 5082,56 грн.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Сумиобленерго» за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумиобленерго», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом не в повній мірі досліджено той факт, що оплата за спожиту електроенергію проводилась відповідачем тільки по двом тарифним зонам (1.8.1 та 1.8.2), показники лічильника в тарифній зоні 1.8.3 залишились не оплаченими. При цьому, оплата по тарифній зоні 1.8.1 проводились по тарифу для денної зони, а по тарифній зоні 1.8.2 проводились по тарифу для нічної зони, що не відповідає фактичному програмуванню лічильника.

Крім того, відповідач жодного разу не повідомляв ПАТ «Сумиобленерго» про виявлення в платіжному документі помилкових показів лічильника чи про недоліки в його роботі, як це передбачено пунктами 29 та 42 ПКЕЕН.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 зазначає, що з 14 квітня 2014 року ОСОБА_1 був встановлений спочатку двозонний прилад обліку, а 18 червня 2015 року позивачем був замінений на інший, але з іншими параметрами обліку використаної електричної енергії, а саме з тризонним обліком - піковий, напівпіковий і нічний час.

Налаштування лічильника на трьохзонний облік електричної енергії здійснювали працівники ТОВ «Сумиобленерго» без відома та замовлення відповідача, без дотримання і проходження відповідних технічно-реєстраційних процедур і умов та без внесення змін до укладеного раніше договору між сторонами в цій частині.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Сумиобленерго» не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2014 року між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір № 172062510 про користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_1

18 червня 2015 року в АДРЕСА_1 було встановлено багатотарифний електронний лічильник електричної енергії типу ITZ № 2144749 з показниками 00000503,00000001, 00000505 (сума показань), що засвідчує акт заміни приладу обліку та/або технічної перевірки № 160 від 18 червня 2015 року (а.с. 10).

Відповідно до акту перевірки параметризації лічильників електроенергії від 26 травня 2015 року № 420/2024, показники лічильника становили 1.8.0 (сума показань) -0000505, 1.8.1.(денна зона) - 000000503, 1.8.2 (нічна зона) - 00000001, 1.8.3 - 00000000 - показання, які не повинні змінюватись при двозонному обліку (а.с. 11).

З урахуванням параметрів лічильника, зазначених у акті від 26.05.2015 року та акті від 18.06.2016 року, споживачем проводилась оплата за використану електричну енергію по двом тарифним зонам 1.8.1 та 1.8.2 (а.с. 12).

01 червня 2017 року під час проведення технічної перевірки електроустановки за вказаною адресою, представниками ПАТ «Сумиобленерго» було виявлено, що встановлений лічильник електроенергії здійснює облік електричної енергії по трьом тарифним зонам (1.8.1, 1.8.2, 1.8.3).

Відповідні показники лічильника були зафіксовані в акті технічної перевірки № 205/3 від 01 червня 2017 року та становили: Т1 (1.8.1) - 00003726, Т2 (1.8.2) - 00006525, Т3 (1.8.3) - 00002800 та (1.8.0) - 00013062 (сума показань). Зазначений акт підписали представники ПАТ «Сумиоленерго» та ОСОБА_1 (а.с. 12).

27 червня 2017 року комісією в складі представників ПАТ «Сумиобленерго» та ДП «Сумистандартметрологія» було проведено експертизу трифазного електронного лічильника типу ITZ № 2144749, який обліковував електроенергію, використану відповідачем. Під час проведення експертизи втручання в роботу приладу обліку не виявлено. Експертизою приладу обліку електричної енергії підтверджено, що лічильник з моменту його встановлення фактично здійснював облік електричної енергії по трьом тарифним зонам (1.8.1 - пікова зона, 1.8.2 - напівпікова зона, 1.8.3 - нічна зона), що було зафіксовано лічильником в сумарних показах (1.8.0) (а.с. 14).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог мотивоване тим, що відповідач належним чином виконував умови договору, своєчасно і у встановленому договором порядку оплачував спожиту електроенергію, яка обраховувалась встановленим ПАТ «Сумиобленерго» лічильником, втручання в роботу лічильника не виявлено, порушень з боку відповідача правил користування електроенергією не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ «Сумиобленерго» на те, що оплата за спожиту електроенергію проводилась відповідачем тільки по двом тарифним зонам (1.8.1 та 1.8.2), а показники лічильника в тарифній зоні 1.8.3 залишились не оплаченими, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, 14 квітня 2014 року дійсно між ПАТ «Сумиобленерго» та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_1 згідно з яким товариство взяло на себе зобов'язання надійно постачати споживачу - ОСОБА_1 електричну енергію на об'єкт споживача - належний ОСОБА_1 житловий будинок, а останній зобов'язується розрахуватися з «Енергопостачальником» за використану електричну енергію у терміни, передбачені договором за діючими тарифами.

Убачається, що з 14 квітня 2014 року відповідачу ОСОБА_1 за його адресою проживання був встановлений лічильник, який згідно з актом № 160 від 18 червня 2015 року був замінений на інший з іншими параметрами обліку використання електричної енергії, а саме, з тризонним обліком: піковий, напівпіковий і нічний.

Судом першої інстанції в судовому засіданні з показань працівників ПАТ «Сумиобленерго» правильно було встановлено, що заміна лічильника та його налаштування на трьохзонний облік електричної енергії здійснювалось у відсутності ОСОБА_1 та без його замовлення на заміну такого лічильника. При цьому, працівниками ПАТ «Сумиобленерго» не було внесено ніяких змін до договору № 172062510 від 14 квітня 2014 року про користування електричною енергією з цього приводу.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1, який не був обізнаний про налаштування нового лічильника на тризонний облік електроенергії, сплачував кошти за користування електричною енергією з розрахунку двохзонного обліку, який був передбачений п. 27 договору про користування електричною енергією, укладеного між сторонами 14 квітня 2014 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про не повідомлення ОСОБА_1 ПАТ «Сумиобленерго» про виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника, чи про недоліки в його роботі, як це передбачено пунктами 29 та 42 ПКЕЕН, слід зазначити, що як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем у справі, оскільки ОСОБА_1 не був обізнаний про те, що новий лічильник був налаштований працівниками ПАТ «Сумиобленерго» на тризоновий облік електричної енергії, тому правомірно сплачував кошти за користування електричною енергією відповідно до договору, укладеного 14 квітня 2014 року.

У період часу з 18 червня 2015 року, тобто з часу встановлення нового лічильника і до 01 червня 2017 року, відповідач вчасно і в повному обсязі здійснював оплату за використану електричну енергію відповідно до тарифів, затверджених НКРЕ КП, та виставлених ПАТ «Сумиобленерго» рахунків.

Крім того, позивачем відносно ОСОБА_1 не було складено акту про порушення ним Правил користування електричною енергією у встановленому законом порядку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина

С.С.Ткачук