Справа № 681/1642/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Дідек М.Б.

за участю секретаря судового засідання Богданевич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради, третя особа на стороні відповідача: відділ у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку №205 бувшого ВСАТ «Новоселицьке», що розташована на території колишньої Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, яка на даний час входить до складу Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, площею 3,3366 гектара, в тому числі рілля 3,3366 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 22 квітня 2012 року.

В обґрунтування позову зазначала, що її дід ОСОБА_3, згідно з додатком до розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», був включений до списку померлих громадян власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке» (на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області). На даний час землі ВСАТ «Новоселицьке» роздержавлені і оформити право на спадщину позивач позбавлена можливості, оскільки технічна документація для виготовлення державного акта не була розроблена і ОСОБА_3 за життя не міг отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

06.02.1998 року ОСОБА_3 заповів все своє майно для ОСОБА_2, який являється батьком позивача. Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 прийняв спадщину, зокрема належну земельну ділянку, проте не отримав правовстановлюючий документ.

22.04.2012 року ОСОБА_2 помер, після його смерті ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору і для неї видано свідоцтво про право на спадщину законом на майно померлого, однак не може оформити спадщину на вказану земельну ділянку, тому змушена звернутися з цього приводу до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась, доручила представляти свої інтереси ОСОБА_4, який подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити із вказаних вище підстав.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення вимог позову не заперечували.

Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач є онукою ОСОБА_3, якого під №15 було включено до списку померлих громадян - власників ВСАТ «Новоселицьке», що приєднаний як додаток № 128 до розпорядження голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки.

Листом відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №Б-140/0-0.29-149/142-18 від 26.06.2018 р. підтверджено факт включення ОСОБА_3 до списку померлих громадян-власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке», що на території на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району.

Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого, прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору, але не може оформити спадщину на вказану земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючих документів.

Вказане підтверджено паспортом позивача, свідоцтвом про смерть діда позивача ОСОБА_3 серії І-БВ №314789 віл 07.12.2017 року (а.с.5), заповітом, згідно з яким ОСОБА_3 все своє майно заповів для ОСОБА_2 (а.с.6), свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І=БВ № 183602 від 23.04.2012 року (а.с.7), розпорядженням голови Полонської районної державної адміністрації від 27.03.2006 року №128/2006-р «Про затвердження протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» та додатком до нього, згідно з якими ОСОБА_3 був включений до списку померлих громадян власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке».

Згідно зі ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України (№561-ХІІ від 18.12.1990 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та вищевказаного Указу Президента України, особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам по собі факт перебування особи у трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

На підставі п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику Застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року встановлено, що при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин особа не отримала сертифікат на прав на земельну частку (пай).

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) відсутні, однак з матеріалів справи вбачається, що ця земельна частка (пай) дійсно за життя належала померлому діду позивача, а сама позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Керуючись наведеним, ст.ст. 81, 206, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 22 квітня 2012 року, на земельну ділянку №205 бувшого ВСАТ «Новоселицьке», що розташована на території колишньої Великоберезнянської сільської ради Полонського району Хмельницької області, яка на даний час входить до складу Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, площею 3,3366 гектара, в тому числі рілля 3,3366 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, 13.09.1972, паспорт серії НВ 408493, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 30530.

Відповідач: Полонська міська рада Хмельницької області, , що знаходиться в м. Полонне, вул. Лесі Українки, 113, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Третя особа на стороні відповідача: відділ у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, що знаходиться в м. Полонне, вул. Лесі Українки, 114, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя М.Б.Дідек