Справа № 182/9244/18
Провадження № 2-о/0182/260/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нікополя цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що 14 січня 2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Нікопольському району реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.01.2014 року, актовий запис № 05. На час реєстрації шлюбу в неї був син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про народження від 01.03.2007 року, актовий запис № 226. У шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить свідоцтво про народження від 03.09.2014 року, актовий запис № 821. Під час їх сумісного проживання ОСОБА_2 здійснював відносно неї та дітей домашнє насильство, яке полягало в застосовуванні фізичного та психологічного насильства, свідками якого були діти. Крім того, ОСОБА_2 застосовував психологічне насильство на адресу її сина ОСОБА_4, яке полягало в погрозах здійснення фізичної розправи, постійних образах та приниженні. Здійснення ОСОБА_2 домашнього насильства підтверджується її неодноразовими зверненнями до правоохоронних органів з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень, погроз фізичної розправи, вчинення сварок. Крім того, 04.11.2019 року ОСОБА_2 в присутності сина ОСОБА_6 завдав їй тілесних ушкоджень, принижував її та виганяв з будинку разом із сином, погрожуючи їй та сину фізичною розправою. В наслідок чого, вона з дітьми змушена була переїхати жити до її мами ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та звернутися до Нікопольського міськрайонного суду з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 На даний час ОСОБА_2 по телефону продовжує здійснювати на неї психологічний тиск, принижувати її та членів її родини, погрожувати фізичною розправою, що підтверджує скріншот електронних повідомлень. З даного факту 05.11.2018 року вона звернулась до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області. Однак, погрози здійснити фізичну розправу по відношенню до неї та членів її сімї з боку її чоловіка не припинялися. 21.11.2018 року вона повторно звернулася до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області з заявою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі ст.173-2 КУпАП та нанесення їй тілесних ушкоджень. Також, 26.11.2018 року вона звернулася до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області з заявою про усунення перешкод з боку ОСОБА_2 в користуванні нею та її дітьми будинком, що розташований за адресою: м.Нікополь, вул.Довгалівська, б.299 та речами, що знаходяться в даному будинку. Підставами для її звернення до поліції є наступне. Зазначений будинок був придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу № 602 від 14.02.2017 року за кошти, які вона отримала від продажу належної їй на праві власності квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 01.06.2016 року. В будинку № 299 по вул.Довгалівська в м.Нікополь прописана вона з дітьми, що підтверджується довідкою від квартального комітету № 34 від 02.11.2018 року. ОСОБА_2 прописаний за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, ОСОБА_2 має місце для свого проживання, що підтверджується копією паспорта. ОСОБА_2 здійснив заміну замків, чим перешкоджає їй та дітям користуватися будинком № 299 по вул.Довгалівська в м.Нікополь та їх речами, що знаходяться в будинку. Її син ОСОБА_4 навчається у 6-му класі КЗ «НСЗШ № 1 (розташована за адресою: м.Нікополь, вул.Довгалівська, 279, що підтверджуєтьмя довідкою № 254 від 29.11.2018 року). Розділом ІV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 350-1 ЦПК України встановлено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. Заява подається особою, яка постраждала від домашнього насильства, у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (п.1 с.360-2 ЦПК України). Відповідно до п.8 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Згідно п.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. За таких обставин звернулась до суду і просить заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань до 1 000 метрів та перебувати у місці проживання та перебування ОСОБА_3 за адресами: м.Нікополь, вул.Довгалівська, буд.299; АДРЕСА_2; м.Нікополь, вул.Довгалівська, 279. А також вести з ОСОБА_3 телефонні переговори і контактувати з нею через інші засоби звязку та зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні належним їй майном за адресою: м.Нікополь, вул.Довгалівська, буд.299. Визначити строк обмежувального припису у шість місяців. Про видачу обмежувального припису повідомити Нікопольський відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги своєї довірительки підтримав і суду пояснив, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно його довірительки та її дітей. В звязку з чим його довірителька неодноразово зверталась в поліцію та викликала поліцію додому. За твердженням його довірительки, під час розгляду справи в суді, ОСОБА_2 виніс всі речі з будинку, де вони проживали із заявницею, та змінив замки. Тому в його довірительки немає доступу до будинку та речей. На сьогоднішній день насильство з боку ОСОБА_2 відносно його довірительки та її дітей вчиняється через телефонні дзвінки та смс-повідомлення, бо вона зараз проживає в квартирі мами. Його довірителька не може внести в «чорний список» всі телефони, якими ОСОБА_2 телефонує. Жодне із звернень його довірительки ОСОБА_3 працівниками поліції по суті не розглядалось, бо його довірителька відмовлялась від перевірок. Доказів тілесних ушкоджень у заявниці в них також немає, бо вона їх не фіксувала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 викладене в заяві про обмежувальний припис не підтвердив і суду пояснив, що з дружиною вони сварились лише через її зловживання алкогольними напоями. Кілька разів розходились, а потім він її пробачав і повертався, бо в них із заявницею спільна дитина. Все, що викладено в заяві, - неправда. Заявниця викликала міліцію лише знаходячись в стані алкогольного спяніння. А коли тверезвіла заяву з міліції забирала, бо не хотіла ніяких перевірок. Він і сам до неї на 6 000 метрів не підходив би і чути її не бажає. Одне його лише засмучує їх спільна дитина, яка через пияцтво матері вже тричі у важкому стані потрапляла до лікарні. І речі з їх спільного будинку на вул.Довгалівській, 299 в м.Нікополі заявниця повиносила сама. Навіть, те, що вони разом придбавали. Він не може проживати в їх спільному будинку, придбаному на спільні кошти в період шлюбу, оформленому на заявницю, бо там нічого немає, навіть, опалення. Він живе в своїх батьків по вул.Першотравневій і заявниці ніхто не перешкоджає користуватись будинком. В заявниці вся сімя пиячить. І він вважає, що заява написана під впливом його тещі матері заявниці.

Вислухавши представника заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.3), який до цього часу між ними не розірвано. Обґрунтовуючи подану заяву, заявниця зазначила, що заінтересованою особою ОСОБА_2 тривалий час вчиняється домашнє насильство щодо неї та її дітей психологічного та фізичного характеру, а тому відносно нього має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Однак, відповідно до висновків поліції про наслідки перевірок звернення громадянки ОСОБА_8 (а.с.6-8), заявниця сама відмовлялась від подальшого розгляду звернення стосовно отримання нею тілесних ушкоджень, оскільки вважала все особистою справою і претензій ні до кого не мала. Відносно ОСОБА_2 не було складено жодного адміністративного протоколу, відповідно до якого було б зафіксовано вчинення ним насильства в сімї відносно заявниці ОСОБА_3 та її дітей. Крім того, відповідно до характеристик заявниці ОСОБА_3 та заінтересованої особи ОСОБА_2, наданих головою квартального комітету № 34 ОСОБА_9, заявниця ОСОБА_3 характеризується як особа, яка не працювала, вела аморальний спосіб життя, викликала нарікання на свою поведінку з боку сусідів, знаходячись в стані алкогольного спяніння. Натомість, заінтересована особа ОСОБА_2 характеризується як дбайливий господар, люблячий батько без поганих звичок. Більш того, заявниця не надала жодного доказу звернення до Служби у справах дітей чи Органу опіки та піклування з приводу домашнього насильства відносно своїх неповнолітніх дітей, якщо таке вчинялось ОСОБА_2, як стверджує заявниця в своїй заяві.

У відповідності до п.3, п.6, п.7, п.8, ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частинами 3, 4 статті 26 вказаного Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави13 ЦПК України.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно п.1, 3 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні.

Отже, з урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст.350-1 - 350-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису припису - відмовити.

Судові витрати з розгляду справи, у відповідності до ч.3 ст.350-5 ЦПК України, віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10