Справа № 476/1104/18
Провадження № 2/476/358/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представників позивача про забезпечення позову у цивільній справі №476/1104/18 за позовом фермерського господарства "Лілія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації

В С Т А Н О В И В :

13.12.2018 року представники позивача фермерського господарства "Лілія" звернулися до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фермерського господарства "Лілія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації.

Свою заяву мотивують тим, що 17.12.2007 року між ФГ "Лілія" та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, належної останньому, площею 6,23 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області строком на 5 років. 15.03.2009 року між сторонами договору укладену додаткову угоду №1 до вищевказаного договору, яку 29.12.2009 року зареєстровано у Єланецькому реєстраціному окрузі МРФ ДП "Центр ДЗК" за №05 та якою внесено зміни до п. 8 договору та визначеного його у наступній редакції: "Договір укладено терміном на 25 років з моменту підписання та реєстрації даної угоди". Після смерті 22.10.2013 року орендодавця ОСОБА_3 вказану земельну ділянку, поділену на дві частини, успадкував відповідач ОСОБА_1, який 26.11.2018 року неправомірно передав їх в оренду відповідачці ОСОБА_2

З метою уникнення дій з боку відповідачів щодо самовільного користування вказаними земельними ділянками, просили забезпечити позов шляхом заборони відповідачам здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи з оброблення чи будь-які інші дії з користування вказаними земельними ділянками.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вбачає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.

Вивчивши заяву, суд приходить до слідуючого.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ФГ "Лілія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації.

Представники позивача у своїй заяві просять забезпечити даний позов шляхом заборони ОСОБА_1, ОСОБА_2 здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи з оброблення чи будь-які інші дії з користування земельними ділянками площею 1,49 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 6,74 га з кадастровим номером НОМЕР_2, призначенимидля ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а також те, що вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, заборонивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи з оброблення чи будь-які інші дії з користування земельними ділянками площею 1,49 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 6,74 га з кадастровим номером НОМЕР_2, призначенимидля ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представників позивача про забезпечення позову у цивільній справі №476/1104/18 за позовом фермерського господарства "Лілія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації задовольнити.

Заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи з оброблення чи будь-які інші дії з користування земельними ділянками площею 1,49 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 6,74 га з кадастровим номером НОМЕР_2, призначенимидля ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Возсіятської сільської ради Єланецького району Миколаївської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова