Провадження № 2/234/3377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання Пагуліч Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.08.2018р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 11.05.2018р Постановою Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_2, відповідача у справі, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, ДТП, яке сталося 17.03.2018р, в результаті чого транспортному засобу КІА Мagentis, номерний знак НОМЕР_1, який належить йому (ОСОБА_1О.) була спричинена матеріальна шкода. 14.06.2018р страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування, за виключенням франшизи у розмірі 2000 грн. Зазначає, що він намагався в досудовому порядку вирішити спір, однак відповідач не відреагував на його пропозицію. Враховуючи вказане, просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 2000грн., сплачений судовий збір в розмірі 704,80грн. та збитки, повязані з підготовкою позовної заяви до суду в сумі 1000грн.

Позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримав свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить автомобіль марки КІА Мagentis, номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 11.05.2018р (справа 234/3687/18, провадження №3/234/1059/18) відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 17.03.2018р за участю його автомобіля та автомобіля позивача ОСОБА_1, та на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. Постанова суду набрала чинності 22.05.2018р.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова, лише в питанні, чи мала місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачу була завдана матеріальна шкода у звязку з пошкодженням його автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи ПрАТ «СК «ВУСО» 14.06.2018 року виплатила позивачу страхове відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП, за виключенням франшизи, яка складає 2000грн.

Ці обставини в судовому засіданні не заперечувалися сторонами, а тому, у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оцінивши усі зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 2000грн..

Крім того, на підставі ст.ст.137,141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача обовязок відшкодувати позивачу понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80грн, та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 22, 1194 ЦК України, ст.ст.10, 12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригод задовольнити.

Сягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН №, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 2000грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80грн, а також, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000грн, а всього в розмірі 3704,80грн (три тисячі сімсот чотири гривні, 80коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М.Лутай