Справа №560/1025/18
У Х В А Л А

26 липня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Дубровицького районного суду Рівненської області разом з позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до вказаної заяви, позивач ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, 93 м.Дубровиця Рівненська область, кадастровий номер :003:0318, яка належить на праві власності ОСОБА_2, по лінії шириною 4,0 м, довжиною 43,58 м, зі сторони вул.Шевченка у м.Дубровиця Рівненської обл., відповідно до зони дії сервітуту, встановленого Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 і на яку поширюється право постійного земельного сервітуту ОСОБА_1 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (07.02) в м.Дубровиця Дубровицької міської ради Дубровицького району Рівненської області, до набрання рішення законної сили.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і крім іншого повинна містити в тому числі і пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Натомість, заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Із змісту ст. 154 ЦПК України вбачається, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою повивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

За приписами ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Окрім того, суд звертає увагу позивача ОСОБА_1 на те, що 30 жовтня 2017 року вказаний у даній заяві вид забезпечення позову вже вжитий судом у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, тобто є ідентичним та не скасований на даний час.

З огляду на вищевикладене заява про забезпечення позову має бути повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3