Справа № 476/541/18
Провадження № 2/476/214/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

17.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з 18.10.2013 року по 24.12.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 05.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що визначений судом спосіб та розмір аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина, визначений рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року, із твердої грошової суми в розмірі 500 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, по час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив відзив у якому позовні вимоги не визнав, оскільки, на його думку, обставини для зміни способу стягнення з нього аліментів на утримання сина відсутні. Крім того, його матеріальний стан, перебування у нього на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 18.10.2013 року по 24.12.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 9).

З матеріалів справи слідує, що відповідач являється батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою за адресою: с.м.т. Єланець, вул. Кринична, 13 Миколаївської області (а. с. 7-8).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 05.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9-10).

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд враховує, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи слідує, що позивачка несе витрати на утримання сина, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також розвитку дитини. Відповідач за рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року сплачує на утримання сина аліменти в розмрі 500 грн. щомісячно. Проте, вказаний розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи стан здоров'я (а. с. 40-41), матеріальний стан дитини, його вік, збільшення витрат, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, розвитку дитини, а також беручи до уваги матеріальний стан відповідача (а. с. 35), те, що відповідач не перебуває на обліку в Єланецькому РЦЗ та інших центрах зайнятості як безробітний (а. с. 36-37), утримання відповідчем ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 31-34), суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року, із твердої грошової суми в розмірі 500 грн., щомісяця, на 1/6 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року, з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із твердої грошової суми в розмірі 500 (п'ятсот) грн., щомісяця, на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотирьох) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова