Провадження № 2/337/2518/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участі секретаря Журби Н.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_2, зареєстрованого 29.04.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 513.

В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2018 року з причин втрати почуття любові та поваги, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечитиме інтересам подружжя.

Вказала також, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю на теперішній час й надалі буде проживати з нею.

Ухвалою судді від 04.12.2018 року за позовом відкрито загальне позовне провадження у справі.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

В судове засідання сторони не зявились, натомість надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі. Позивач в заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Березовська»; відповідач в заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відзив на позовну заяву ним не подано, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Шлюб між ОСОБА_3 (до шлюбу Полійчук) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований 29 квітня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 513, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб.

Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження у вказаному шлюбі 15.09.2008 року народилася ОСОБА_3.

Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням закріпленого в ст.24 СК України принципу його добровільності є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи.

Крім того, згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначила позивач у позові, і що було визнано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям вже припинені, примирення небажане та неможливе, питання проживання спільної дитини вирішено, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В поданій до суду заяві про підтримання позовних вимог позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Березовська».

За таких обставин суд вважає, що позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону та інтересам подружжя, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 104, 105, 110, 113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (69124, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (69123, АДРЕСА_2), зареєстрований 29 квітня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя, актовий запис № 513.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «Березовська».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Котляр