Ухвала

Іменем України

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 463/4295/16-ц

провадження № 61-38527ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, у складі судді Шеремети Г. І.,

від 31 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області, у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

від 24 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шестак Олег Володимирович, публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шестака О. В., стягувач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), боржники: ОСОБА_4, ОСОБА_6

Скарга мотивована тим, що 21 серпня 2012 року державним виконавцем описано та арештовано належне йому майно. 23 березня 2016 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 складено звіт про оцінку майна станом на 22 березня 2016 року. 01 червня 2016 року складено рецензію на звіт, у якій зазначено, що звіт не може бути прийнятий за основу для примусового відчуження арештованого майна на прилюдних торгах, оскільки має значні недоліки, що впливають на достовірність оцінки. На думку скаржника, державний виконавець у порушення вимог законодавства щодо необхідності повторного винесення постанови про призначення іншого суб'єкта оціночної діяльності, повернув звіт

від 23 березня 2016 року на доопрацювання тому ж самому суб'єкту оціночної діяльності, який 05 липня 2016 року подав виконавцю виправлений звіт. 26 серпня 2016 року складено рецензію на виправлений звіт, відповідно до якої встановлено, що звіт про оцінку (доопрацьований) від 22 березня 2016 року може бути прийнятий за основу для примусового відчуження арештованого майна на прилюдних торгах, звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Суть недоліків не зазначено.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд визнати неправомірними та протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шестака О. В., пов'язані з оцінкою вартості нерухомого майна ОСОБА_4, а саме: приміщення виробничого цеху з підвалом за адресою: АДРЕСА_1, визначеної за результатами складання звіту (висновку) про вартість майна від 05 липня 2016 року та рецензії на звіт про незалежну оцінку, виконану суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 станом на 22 березня 2016 року,

від 26 серпня 2016 року, у рамках виконавчого провадження ВП № 33534427; визнати недійсним звіт (висновок) від 05 липня 2016 року про вартість майна за адресою: АДРЕСА_1, та рецензію

на звіт про незалежну оцінку майна за адресою: АДРЕСА_1 складену 26 серпня 2016 року у рамках виконавчого провадження ВП № 33534427.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області

від 24 травня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення скарги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстнацій положень Закону України «Про виконавче провадження» та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на нас вчинення оскаржених виконавчих дій), оскільки законом не передбачено можливості для суб'єкта оціночної діяльності з власної ініціативи проводити повторну оцінку арештованого майна та/або доопрацьовувати власний звіт про оцінку майна, тим більше після визнання такого звіту рецензентом таким, що не може бути прийнятий за основу для примусового відчуження арештованого майна на прилюдних торгах. На думку скаржника, суди формально розглянули скрагу, поклавши в основу оскаржених судових рішень лише те, що станом на 31 жовтня 2017 року пройшло шість місяців з дати складання звіту про оцінку майна.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 383 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічні положення містить стаття 477 чинного ЦПК України.

Суди встановили, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 33534427 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1242/2011

від 21 травня 2012 року, виданого Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення з Рудого Н. В., Немировського А. В. на користь

ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 6 608 585,71 грн, а також звернення стягнення на предмет іпотеки - приміщення виробничого цеху з підвалом, позначене у поверхневому плані літерою «Т-2», загальною площею 1 732,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, які належать Рудому Н. В. та Немировському А. В., у рахунок погашення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг

№ BL1038 від 23 січня 2008 року та додаткової угоди № BL1038/BL1038-К до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1038.

21 серпня 2012 року державним виконавцем описано та арештовано належне ОСОБА_4 майно, а саме: приміщення виробничого цеху з підвалом, позначене у поверхневому плані літерою «Т-2», загальною площею 1 732,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

23 березня 2016 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 складено звіт про оцінку майна станом на 22 березня 2016 року.

22 квітня 2016 року ОСОБА_4 подав заперечення на звіт.

01 червня 2016 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 складено рецензію на звіт від 23 березня 2016 року, у якій зазначено, що звіт не може бути прийнятий за основу для примусового відчуження арештованого майна на прилюдних торгах. Звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має значні недоліки, які впливають на достовірність оцінки.

05 липня 2016 року суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_7. склав звіт про оцінку майна станом на 22 березня 2016 року з урахуванням зауважень, зазначених у рецензії від 01 червня 2016 року.

20 липня 2016 року ОСОБА_4 направив заперечення на повторний звіт.

26 серпня 2016 року складено рецензію на виправлений звіт, згідно якої встановлено, що звіт про оцінку (доопрацьований) від 05 липня 2016 року може бути прийнятий за основу для примусового відчуження арештованого майна на прилюдних торгах. Звіт відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки.

Частинами першою, четвертою, п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної

діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що строк дії оскарженого звіту про оцінку майна від 05 липня 2016 року у рамках виконавчого провадження

№ 33534427 на час розгляду скарги закінчився, тому підстави для визнання його недійсним відсутні, а також відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо здійснення оцінки майна та рецензування спірного звіту про оцінку майна.

До того ж звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності (пункт 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17, провадження № 61-18гс18).

Заявник не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом у випадку підтвердження факту порушення своїх прав при передачі майна на реалізацію після закінчення строку дії звіту про оцінку майна від 05 липня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судами попередніх інстанцій положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порушення норм процесуального права, а також впливу результатів розгляду справи на єдність правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова

від 31 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області, від 24 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Шестак ОлегВолодимирович, публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_6, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О.В. Білоконь

С.Ф. Хопта