Ухвала

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 642/336/17

провадження № 61-40326ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа- комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року представник ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив солідарно стягнути з відповідачів вартість проведення ремонту внаслідок залиття квартири, яка становить 153 500 грн. В подальшому позов доповнено в частині стягнення солідарно з відповідачів судових витрат та витрат за проведення судової експертизи у розмірі 4059 гривень.

В обґрунтування вимог зазначав, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі є мешканцями та власниками квартири НОМЕР_1 у тому ж будинку, що розташована поверхом вище. 01 січня 2017 року квартиру позивача було затоплено гарячою водою з квартири НОМЕР_1, внаслідок чого квартира позивача зазнала пошкоджень. Згідно до кошторису ТОВ «Компанія Стройстиль», вартість проведення ремонту становить 153 500,51 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2018 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 150 065 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

09 липня 2018 року представником відповідача подано касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 150 065 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа- комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак