Справа №442/2453/17
Провадження №2/442/211/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Хомика А.П.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

з участю представника відповідача ОСОБА_6,

в с т а н о в и в :

29.03.2017 позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з останніх у його користь солідарно вартість відновлювального ремонту квартири, моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відповідачі є його сусідами, які проживають поверхом вище, над його квартирою. В попередні роки вони близько 20 разів затоплювали його. Він вибачав їх, виходячи з добросусідських відносин.

04 лютого між 19 та 21 годинами, він чув як відповідачі щось ремонтували на своїй кухні, зокрема ОСОБА_5 працював перфоратором, свердлив діри біля свого умивальника на кухні, стукав молотком по трубах, тих які проводять воду у будинок і по трубі, якою вода на кухні поступає від загальної труби і тече до умивальника, яким користуються відповідачі.

Прокинувшись 05 лютого ранком, близько 8 год, він виявив, що сусіди затоплюють квартиру, вода з кухні Лудин-Мідиків текла по стелі його ванни, коридору, кухні, по стінах і на підлогу.

Він викликав аварійну службу та піднявся до сусідів, де виявив на кухні подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3, біля умивальника мокру підлогу. З труби, яка знаходилась на кухні і якою поступала вода до умивальника відповідачів, просочувалась вода і затоплювала його квартиру та квартиру сусідів, які знаходяться за кордоном.

Аварійні служби перекрили доступ води до будинку.

Зазначає, що труба, з якої текла вода, затоплюючи його квартиру, не була прикріплена до підлоги.

Відшкодувати йому завдану шкоду відповідачі категорично відмовляються. При цьому, ображають його.

Крім матеріальних збитків, відповідачами йому завдана моральна шкода. Оскільки вони заливають його не вперше, в результаті таких дій у нього піднявся артеріальний тиск, він втратив нормальний сон, ні він ні його дружина не могли декілька днів приготувати їжу на кухні; у квартирі появилась пліснява.

04.05.2017 ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі.

25.09.2017 ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25.09.2017 таку апеляційну скаргу повернуто.

17.10.2017 справа повернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

20.11.2017 від відповідача ОСОБА_7 надійшло заперечення проти позову, в якому зазначено, що її мати пенсіонерка. є дійсно власником квартири умовно 4 «г», що складає 18/100 ідеальних частин квартири №4, у будинку №11 «а» згідно договору купівлі - продажу від 05.02.1999. Однак ОСОБА_3 не проживає у такій вже багато років. Вона, ОСОБА_7, не зареєстрована та не проживає за даною адресою, не є власником чи наймачем такої квартири. Відтак, не може бути належним відповідачем у справі. Що стосується ОСОБА_5, то це вигадана особа.

Вважає, що відповідно до технічного паспорту даної частини квартири №4 ( умовно 4 «г»), кухня, площею 10,4 кв.м., коридор, площею 2,1 + 13,9 кв.м., що знаходяться у спільному користуванні з іншими власниками чи наймачами квартири №4. Тому належними відповідачами можуть бути співвласники інших 82/100 ідеальних частин квартири №4, у будинку №11а, що по вул. Стрийській у м. Дрогобич.

18.12.2017 ухвалою по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

29.11.2018 провадження у справі поновлено у звязку з надходженням висновку експертизи.

Позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Позов просив задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_6 позову не визнав. У позові просив відмовити через безпідставність та недоведеність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, не повідомивши причин.

Суд, заслухавши вступне слово сторін, зясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири №3, що по вул. Стрийській,11-а, в м. Дрогобичі Львівської області ( свідоцтво про право власності від 03.12.1998, видане Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду а.с.6).

Відповідно до повідомлення КП ЖЕО Дрогобицької міської ради від 27.02.2017 №68, адресованому ОСОБА_2, виявлено мокрі плями на стелі та стінах квартири №3 ( площею 6 кв.м.) та квартири №4 ( площею 2 кв.м.) Причиною заливу було ушкодження на водопроводі загальної кухні, якою користуються мешканці квартири №4 «г» ( гр. ОСОБА_8) ( а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 05.02.1999, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького міського та районного нотаріального округу ОСОБА_9 В ( а.с. 46) набула у власність квартиру №4 «г», що складає 18/100 ідеальних частин квартири №4, що по вул. Стрийській,11-а, в м. Дрогобичі Львівської області, що сторонами не оспорюється. Згідно відмітки на договорі купівлі-продажу право власності ОСОБА_3 зареєстроване в Дрогобицькому МБТІ та ЕО. ( а.с. 46).

Разом з тим, як вбачається з вказаного вище договору та технічного паспорту на вказану квартиру, складеного 28.09.1998 Дрогобицьким МБТІ до такої частини відносить площа спільного користування, зокрема кухні ( а.с. 46-48).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 104333669 від 20.11.2017, що сформована ОСОБА_10- а.с. 41, - право власності на таку квартиру №4 не зареєстроване.

Згідно з відповіддю центру надання адміністративних послуг виконкому Дрогобицької міської ради від 23.11.2017 №4841, наданої на запит суду, відомості про реєстрацію речового права за адресою: АДРЕСА_1., та АДРЕСА_2 «г» в державному реєстрі речового права відсутні. Також відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання мешканців ( а.с. 49).

Таким чином, судом не встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають будь-які речові права на квартиру №4 чи №4 «г», чи користуються кухнею, яка знаходиться у спільному користуванні, тому не можуть бути відповідачами у справі, протилежного позивачем не доведено і судом не встановлено. Відтак в частині заявленого позову до них слід відмовити.

Разом з тим, як встановлено вище право власності на квартиру №4 «г», що складає 18/100 ідеальних частин квартири №4, що по вул. Стрийській,11-а, в м. Дрогобичі Львівської області належить ОСОБА_3 Факт не проживання такої у вказаній квартирі, на який вказує відповідач ОСОБА_4 нічим не підтверджений, а також не є належною підставою для звільнення її від відповідальності.

Відповідно до висновку №453/18 судового експерта ОСОБА_11 судово будівельно-технічної експертизи у даній справі вартість відновлювального ремонту ушкоджених залиттям приміщень коридору літ. 1 та приміщення кухні літ. 3 у квартирі №3 в будинку, що на вул. Стрийська,11 «а» у м. Дрогобичі, за станом на 23.11.2018 складає 7254 грн. з ПДВ. Встановити причину залиття такої кваратири судовому експерту не надається можливим : подія відбулась у лютому 2017 року, дослідження ушкоджених залиттям приміщень проводилось 06.09.2018.

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні свій висновок підтримав і доповнив, що залиття могло статись лише з приміщення поверхом вище, як вказано в довідці КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Як вбачається із справи, надані позивачем докази містять відповідну інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо вини та розміру завданої шкоди, а відтак є належними доказами в розумінні ст.ст. 76,77 ЦПК України. Відповідачем ОСОБА_3 надані позивачем докази, у тому числі щодо вини, розміру шкоди, не спростовані.

Таким чином, всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлені обставини і правові наслідки, суд вважає, що в частині вимог до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) міститься розяснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із затопленням його квартири.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій (бездіяльності) відповідача. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача 1000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено частково, а саме в частині вимог до одного з відповідачів, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 7252 грн. матеріальної шкоди, 2431 грн. витрат за проведення експертизи, 640 грн. сплаченого судового збору та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 10325 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.12.2018.

Суддя Хомик А.П.