Постанова

Іменем України

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 695/2190/13-ц

провадження № 61-30802св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

представники позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, на заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2015 року в складі судді Середи Л. В. та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого

2017 року в складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Гончар Н. І., Пономаренка В. В.,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 25 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») та

ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 2301/0708/88-1058, відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 242 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17,9 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 24 липня 2018 року. На забезпеченням виконання позичальником зобов'язань було укладено договір іпотеки від 25 липня 2008 року № 2301/0708/88-1058-Z-1, згідно умов якого

ОСОБА_7 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 61,8 кв. м, житловою площею

36,7 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 та іпотечний договір від 25 липня 2008 року № 2301/0708/88-1058-Z-2, згідно якого

ОСОБА_7 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходяться по АДРЕСА_1. Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеним між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі -

ТОВ «ФК «Вектор плюс») та згідно з договором факторингу від 28 листопада 2012 року та договором про передачу прав за іпотечним договором

від 28 листопада 2012 року, укладеними між ТОВ «ФК «Вектор плюс» та

ТОВ «Кредитні ініціативи», відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 2301/0708/88-1058, що був укладений між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_7 та іпотечним договором. Таким чином,

ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 2301/0708/88-1058. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 01 квітня 2013 року утворилась заборгованість в сумі 613 680,67 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 235 652,44 грн, заборгованості за відсотками в сумі 181 742,67 грн та пені в сумі 196 285,56 грн.

З урахуванням викладеного, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння, загальною площею

61 кв. м, житловою площею 36,7 кв. м та земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1 Черкаської області та належать ОСОБА_7, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 липня

2008 року № 2301/0708/88-1058, яка станом на 01 квітня 2013 року складає

613 680,67 грн, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни за цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна; виселити без надання іншого житла відповідача зі зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення: а саме: домоволодіння № 20 по вул. Гончара у м. Золотоноші Черкаської області.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області

від 06 лютого 2015 рокупозов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору

від 25 липня 2008 року № 2301/0708/88-1058-Z-2, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 Черкаської області та належать ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 липня 2008 року

№ 2301/0708/88-1058, яка станом на 01 квітня 2013 року складає

613 680,67 грн, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни за цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни за цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року заочне рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 лютого 2015 року в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки змінено, визначено початкову ціну предмета іпотеки: земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1, що розташована по АДРЕСА_1 Черкаської області та належать ОСОБА_7 в розмірі 331 380 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не зазначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку».

У липні 2017 рокупредставник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки судів першої та апеляційної інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

У вересні 2017 року ТОВ «Кредитні ініціативи»подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, встановлений строк його виконання.

Згідно з частини першої статті 575 ЦК України одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 30 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї частини, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї вимоги, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, обґрунтовано виходив із того, що відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції обґрунтовано визначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ураховуючи те, що ОСОБА_7при поданні касаційної скарги відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі. Тому з ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 129,20 грн.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Заочне рішення Золотонівського міськрайонного суду Черкаської області

від 06 лютого 2015 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області

від 23 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_7на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 129,20 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська