Справа № 522/5735/17
Провадження № 2/522/4107/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2017 року ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) про стягнення з відповідача коштів внаслідок виконання зобов'язання, забезпеченого порукою в розмірі 2135999,92 гривень, а також судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що як поручитель відповідача перед третьою особою він виконав за відповідача прострочені до виконання кредитні грошові зобовязання перед третьою особою та відповідно до нього у порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача щодо сплати на його користь відповідних коштів. Оскільки відповідач добровільно відмовився сплатити відповідні кошти він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, від представника позивача до суду надійшла заява про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю та за відсутністю позивача.

Відповідач та його представники у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причина неявки суду не відома.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» та ОСОБА_2 27 квітня 2006 року був укладений Кредитний договір № В213.

За Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року Акціонерний банк «Південний» надав ОСОБА_2 валютний кредит у розмірі 250000 доларів США.

(а.с. 7 - 8).

У подальшому до вищезазначеного Кредитного договору № В213 від 27 квітня 2006 року неодноразово вносилися зміни та доповнення згідно Додаткової угоди від 17 листопада 2006 року (а.с. 9); Додаткової угоди від 21 серпня 2008 року (а.с. 10 - 12); Додаткової угоди від 19 вересня 2008 року (а.с. 13); Додаткової угоди від 30 вересня 2008 року (а.с. 14); Додаткової угоди від 12 січня 2010 року (а.с. 15); Додаткової угоди від 20 липня 2010 року (а.с. 16); Додаткової угоди від 21 грудня 2010 року (а.с. 17); Додаткової угоди від 16 грудня 2011 року (а.с. 18); Додаткової угоди від 10 лютого 2012 року (а.с. 19).

В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року між Акціонерним банком «Південний» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕММА» () був укладений Договір поруки від 16 грудня 2011 року. Згідно Договору поруки від 16 грудня 2011 року ТОВ «ЛЕММА» зобовязалось відповідати перед АБ «Південний» за виконання усіх зобовязань відповідача за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року.

(а.с. 20 - 21).

В забезпечення виконання відповідачем зобовязань перед ТОВ «ЛЕММА» щодо повернення грошових коштів, що можуть бути сплачені ТОВ «ЛЕММА» на користь Акціонерного банку «Південний» за Договором поруки від 16 грудня 2011 року між ТОВ «ЛЕММА» та ОСОБА_1 02 січня 2014 року було укладено Договір поруки № 1.

(а.с. 24 - 26).

Станом на 27 березня 2014 року прострочена заборгованість відповідача перед Акціонерним банком «Південний» за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року (погашення основної суми кредиту та процентів за користування основною сумою кредиту) склала 197777,77 доларів США або 2135999,92 гривень, що у тому числі підтверджується листом ТОВ «ЛЕММА» від 27 березня 2014 року № 2703/14 (а.с. 22) та листом Акціонерного банку «Південний» від 07 липня 2017 року № 14-35813БТ. Відповідач незважаючи на неодноразові звернення Акціонерного банку «Південний» відмовився погашати вищезазначену заборгованість перед Акціонерним банком «Південний».

27 березня 2014 року на виконання Договору поруки від 16 грудня 2011 року ТОВ «ЛЕММА» за вимогою Акціонерного банку «Південний» погасило усю заборгованість відповідача перед Акціонерним банком «Південний». А саме Акціонерним банком «Південний» на виконання листа ТОВ «ЛЕММА» від 27 березня 2014 року № 2703/14 (а.с. 22) було здійснено списання с поточного банківського рахунку ТОВ «ЛЕММА» грошових коштів у розмірі 2135999,92 гривень на підставі Меморіального ордеру від 27 березня 2014 року № 15295 (а.с. 23).

У подальшому в період з 29 квітня 2014 року по 23 липня 2014 року позивачем на виконання Договору поруки № 1 від 02 січня 2014 року було перераховано в погашення заборгованості відповідача на поточний банківський рахунок ТОВ «ЛЕММА» грошові кошти у розмірі 2135999,92 гривень. Дані обставини підтверджуються наступними документами, копії яких містяться у матеріалах справи, а саме заявою на переказ готівки № 201 від 29 квітня 2014 року на суму 149900,00 гривень, платіжним дорученням № 03 від 29 квітня 2014 року на суму 151500,00 гривень, платіжним дорученням № 04 від 30 квітня 2014 року на суму 15100,00 гривень, заявою на переказ готівки № 58 від 30 квітня 2014 року на суму 80000,00 гривень, заявою на переказ готівки № 486 від 20 травня 2014 року на суму 100000,00 гривень, платіжним дорученням № 03 від 29 травня 2014 року на суму 9670,00 гривень, заявою на переказ готівки № 380 від 23 липня 2014 року на суму 1629829,92 гривень.

(а.с. 27 - 33)

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може, у тому числі, забезпечуватися порукою.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином на підставі Кредитного договору № В213 від 27 квітня 2006 року та Договору поруки від 16 грудня 2011 року відповідач та ТОВ «ЛЕММА» були солідарними боржниками перед Акціонерним банком «Південний» щодо виконання відповідачем кредитних зобовязань за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року. Оскільки ТОВ «ЛЕММА» повністю виконала кредитні зобовязання відповідача за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року та на підставі положень ст.ст. 544, 556 ЦК України до ТОВ «ЛЕММА» 27 березня 2014 року перейшло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 2135999,92 гривень.

У подальшому позивач на підставі Договору поруки № 1 від 02 січня 2014 року повністю виконав за відповідача його регресні зобовязання перед ТОВ «ЛЕММА» на суму 2135999,92 гривень. Таким чином, 23 липня 2014 року позивач на підставі положень ст.ст. 544, 556 ЦК України отримав від ТОВ «ЛЕММА» право вимоги до відповідача за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року на грошову суму, що дорівнює 2135999,92 гривень.

Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо ) утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідностатті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

А саме, суд вважає що є усі правові та фактичні підстави для стягнення з відповідача в регресному порядку на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № В213 від 27 квітня 2006 року у розмірі 2135999,92 (два мільйони сто тридцять пять тисяч девятсот девяносто девять гривень 92 копійки) гривень.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 553, 544, 556, 625 ЦК України ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 2135999,92 (два мільйони сто тридцять пять тисяч девятсот девяносто девять гривень 92 копійки) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:

02 серпня 2018 року