Ухвала

22 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 682/2493/16-ц

провадження № 61-48605ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення,

ВСТАНОВИВ:

Подана 10 грудня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги або зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати.

Заявник посилається на складний майновий стан, оскільки заробітна плата ОСОБА_1 у місяць є значно меншою ніж сума судового збору, що підлягає сплаті та додає довідку про доходи від 05 грудня 2018 року № 340 за період червень-листопад 2018 року. Також заявник зазначає, що має на утриманні малолітнього сина. Позовні вимоги у даній справі в частині усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, заявлено ОСОБА_1 як в своїх інтересах, так і в інтересах дитини.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частиною першою

статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Наведені у клопотанні доводи ОСОБА_1 та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження саме складного матеріального стану, не зазначені умови, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволення не підлягає, а тому заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

З постанови Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції у жовтні 2016 року з позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період з січня

2012 року по 09 червня 2012 року; визнання квартири по вулиці Ізяславській в будинку АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя; визнання часток в спільній сумісній власності, встановивши, що частка ОСОБА_1 становитиме 1/2 частини вказаної квартири, так як і частина ОСОБА_2 - 1/2; усунення їй та малолітньому сину перешкод у користуванні вказаною квартирою, шляхом примусового вселення.

Тобто заявлено одну позовну вимогу майнового характер та три позовні вимоги немайнового характеру.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За змістом пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року у розмірі 1 378,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції в частині немайнових вимог становить 1 653,60 грн ((1 378,00 грн х 0,4) х 3). Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог слід сплатити 3 307,20 грн (1 653,60 грн х 200 %) судового збору.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги щодо вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати за подання касаційної скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 січня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило