АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 643/12711/17

провадження № 22ц/790/3011/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Коваленко І.П., Піддубного Р.М.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року в складі судді Сиротникова Р.Є.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 08 червня 2010 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 належним чином не виконала умови договору та порушила взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 23 419 грн. 32 коп., яка складається з: 600 грн. 89 коп. - заборгованості за кредитом; 17 898 грн. 27 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 328 грн. 76 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 091 грн. 40 коп. (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі, а також 1 600 коп. судового збору.

Заочним рішенням Московського районного суду районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 12 березня 2018 року про виправлення опсиски, в задоволення позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов не є доведеним, оскільки первинні документи, що фіксують факти здійснення господарських операцій на підтвердження надання кредитних коштів та можливості розпоряджатися кредитними коштами позивачем не надано.

13 квітня 2018 року Литвиненко Олена Леонідівна - представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що ОСОБА_2 була належним чином ознайомлена з умовами кредитування, про що свідчить її підпис на анкеті-заяві та на Умовах та правилах надання банківських послуг. Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги правову позицію, що міститься в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 755/17624/15-ц. Крім того, позов пред'явлено в межах строку позовної давності.

ОСОБА_2 з заявою про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції не зверталась, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 08 червня 2010 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 1 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

Зазначений вище кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил користування карткою та тарифами банку.

Установлено, що ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість зі сплати кредиту та процентів за користування кредитом. Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 серпня 2017 року склала 23 419 грн. 32 коп., яка складається з: 600 грн. 89 коп. - заборгованості за кредитом; 17 898 грн. 27 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 328 грн. 76 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 091 грн. 40 коп. (процентна складова).

Останній платіж на погашення заборгованості відповідачем здійснено 28 квітня 2015 року в сумі 1 грн. 24 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 3-4).

Анкета-заява особисто підписана ОСОБА_2 При цьому в анкеті-заяві відповідач надала згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифами ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

За змістом статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України установлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (стаття 546 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже частиною третьою статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та пункту четвертого частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процес в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, передбачено право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Із розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання.

Враховуючи викладене, судова колегія, керуючись засадами розумності та справедливості, вважає за можливе на підставі частини третьої статті 551 ЦК України зменшити розмір штрафної санкції - пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 600 грн. 00 коп. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту в розмірі 600 грн. 89 коп.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. (в еквіваленті 500 грн. 00 коп. за кредитною карткою, відкритою у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф ураховується на окремому рахунку та підлягає сплаті у першу чергу.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» штрафу (процентної складової) в розмірі 1 091 грн. 40 коп. відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в загальному розмірі 19 599 грн. 16 коп. із розрахунку: 600 грн. 89 коп. (заборгованість за тілом кредиту) + 17 898 грн. 27 коп. (заборгованість за процентами за користування кредитом) + 600 грн. 00 коп. (пеня) + 500 грн. 00 коп. (штраф фіксована частина).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 600 грн. 00 коп.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2 400 грн. 00 коп. (а. с. 38, 160).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в загальному розмірі 3 361 грн. 34 коп. (23 419 грн. 32 коп. (заявлені позовні вимоги) : 19 599 грн. 16 коп. (задоволені позовні вимоги) = 1,19; 1 600 грн. 00 коп. + 2 400 грн. 00 коп. : 1,19) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором кредиту б/н від 08 червня 2010 року в загальному розмірі 19 599 грн. 16 коп. (дев'ятнадцять тисяч п'ятьсот дев'яносто дев'ять грн. 16 коп.) та 3 361 грн. 34 коп. (три тисячі триста шістдесят одна грн. 34 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 10 серпня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

Р.М.Піддубний