Провадження № 2/522/8043/18
18 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В. В.,
10.09.2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі представника звернулось із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та відповідно до позовних вимог просило в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 014/0054/74/7032' від 14.02.2007 року в сумі: 1 158 292 доларів США 58 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 32 717 728 грн. 73 коп. звернуті стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, під номером АДРЕСА_2, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Юрченко І.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14.02.2007 року за реєстровим № Д-18, реєстраційний номер 15250794, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 14.02.2007 року за номером 1914436 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 777 330 гривень 00 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., зареєстрований в реєстрі за номером Д-19 , предметом якого є квартира, під номером АДРЕСА_2, який належить Іпотекодавцю на праві власності.
Відповідач тривалий час не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що забезпечений іпотекою, у зв'язку з чим банк звернувся до суду із вказаним позовом.
Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій наполягав на задоволенні позову на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, є обізнаною про розгляд справи, неодноразово повідомлялась про її розгляд у порядку Глави 7 Розділу І ЦПК України.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. 280 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, Позичальник звернулася до Банку із Заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1. «Відомості про кредит власноручно зазначила, що має намір отримати кредит та обрала валюту долари США, сума кредитування, строк та зазначила мету, тобто цільове використання кредиту.
Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчила, що «ознайомлена у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буд витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка з кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній ватюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також діючим законодавством України, шо регламентує відношення банку та клієнта була ознайомлена.
Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.
Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу Кредитора.
Таким чином, Банк виконав свої зобов'язання, надавши останньому кредитні кошті в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.
У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., зареєстрований в реєстрі за номером Д-19 , предметом якого є квартира, під номером АДРЕСА_2, який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Юрченко І.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14.02.2007 року за реєстровим № Д-18, реєстраційний номер 15250794, зареєстрованого в Дебжавному реєстрі правочинів 14.02.2007 року за номером 1914436.
Відповідно до Висновку про вартість майна від 21.08.2018 року, проведена експертом Постолакіною Л.В. (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 98 від 12.02.2016 року), середня ринкова вартість іпотечного майна складає 777 330,00 грн.
Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов'язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов'язання, необхідних витрат пов'язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки.
Згідно з п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки суми процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки суми неустойки (пені штрафних санкцій).
Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п. 5.4. Договор іпотеки).
Таким чином, з укладенням Кредитного договору та Договору іпотеки Кредитор отримав законне право у разі невиконання або неналежного виконана Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки.
Однак, Позичальник не виконує вищезазначені умови Кредитного договору, у зв'язку з чим, на адресу Позичальника було направлено вимоги про виконання грошових зобов'язань та про усунення порушення основного зобов'язання за Кредитним договором вихідний № 114/5-114339 від 23.02.2018 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 днів.
Станом на 30.01.2018 року заборгованість Позичальника перед Банком і Кредитним договором складає: 1 158 292 долари США 58 центи, що в еквіваленті % курсом НБУ на дату розрахунку становить: 32 717 728 грн. 73 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі - 78 461 долари США 00 центи, що еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 2 216 249 грн. 81 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 64 863 долари США 7 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 832 17 грн. 60 коп.;
заборгованості за відсотками у розмірі - 144 092 долари США 30 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 4 070 105 грн. 31 коп., у тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 143 495 долари США 7 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 4 053 25: грн. 70 коп.; пеня в розмірі 26 431 373 грн. 61 коп.
Позивачем в межах ст.16 ЦК України, спеціального закону «Про іпотеку» обраний такий спосіб захисту порушеного права як звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - квартиру під номером АДРЕСА_2, шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах.
За ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Положення ч. 1 ст. 12 цього Закону не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Обрання такого судового способу захисту права банку узгоджується, зокрема, із статтями 572, 575 ЦК України, іпотечним договором, Постановами Верховного Суду України від 14.09.2016 р. у справі № 6-1219цс16, від 02.11.2016 р. в справі № 6-2457цс16, тощо.
Відповідно до вимог закону та іпотечних договорів банком були направлені відповідні вимоги.
За своїм змістом вказані вимоги відповідають вимогам закону.
В добровільному порядку вимоги відповідачем не виконані.
При вирішенні спору суд враховує, що порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Вказана норма закону узгоджується із п. 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовано Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року зазначено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
При цьому, виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг, тощо, в розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» суд повинен установити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на прилюдних торгах, тобто чітко визначити ціну предмета в грошовому вираженні, зазначивши її в рішенні.
Враховуючи викладене, вимоги банку є обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи.
Судовий збір підлягає присудженню на користь банку з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись: 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України; суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
- квартиру, під номером АДРЕСА_2, який належить Іпотекодавцкю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Юрченко І.П., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14.02.2007 року за реєстровим № Д-18, реєстраційний номер 15250794, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 14.02.2007 року за номером 1914436 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 777 330 гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по сплаті судового збору в сумі - 1 762 грн. 00 коп. та витрати на проведення оціночної експертизи у розмірі 3 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення надіслано до ЄДРСР, справа №522/16051/18, веб-адреса сторінки - http://reyestr.court.gov.ua//.

Суддя А. Ю. Бойчук