Справа № 601/1351/18
Провадження № 2-к/601/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мочальської В.М.

за участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду посилаючись на те, що 13 вересня 2017 року мировим суддею судової дільниці №402 району Південне Бутово м. Москви по справі №2-808/2017 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовим приставом-виконавцем Зюзінського відділу судових приставів Управління Федеральної служби судових приставів м. Москва, в ході проведення розшукових дій встановлено, що ОСОБА_2 залишив територію Російської Федерації.

Станом на теперішній час ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання.

На виконання вимог ч.1 ст.467 ЦПК України судом повідомлено ОСОБА_2 про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 09 серпня 2018 року.

У місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання ОСОБА_2 заперечення не подано.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду було призначено до розгляду.

ОСОБА_2 викликався в судові засідання, призначені на 18 жовтня 2018 року, 08 листопада 2018 року, 23 листопада 2018 року, 06 грудня 2018 року, 26 грудня 2018 року на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області повернулись поштові повідомлення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» тобто вважається, що ОСОБА_2 судові повідомлення не вручені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

13 вересня 2017 року мировим суддею судової дільниці № 402 району Південне Бутово м. Москви по справі №2-808/2017 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою: 117042, АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, починаючи з 13.09.2017 року до 27.01.2035 року (до досягнення ОСОБА_3 повноліття).

З довідки №1654 від 26 жовтня 2018 року, наданої мировим суддею судової дільниці №402 район Південне Бутово м. Москви вбачається, що судовий наказ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів, вступив в законну силу 10 жовтня 2017 року. З боржника не проводились стягнення на території Російської Федерації.

З довідки №1651 від 26 жовтня 2018 року, наданої мировим суддею судової дільниці №402 район Південне Бутово м. Москви вбачається, що боржнику ОСОБА_2 направлена копія судового наказу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів, яка по закінченню терміну зберігання, повернулась на судову дільницю №402 району Південне Бутово, міста Москва.

Згідно постанови про розрахунок заборгованості по аліментам від 19 липня 2018 року вбачається, що визначено боржнику ОСОБА_2 заборгованість по аліментам за період з 13.09.2017 року по 19.07.2018 року на утримання неповнолітньої дитини станом на 19 липня 2018 року у розмірі 66 013,67 руб.

Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї Постанови № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року визначив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Як встановлено з довідки №1651 від 26 жовтня 2018 року, наданої мировим суддею судової дільниці №402 район Південне Бутово м. Москви боржнику ОСОБА_2 направлялася копія судового наказу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів, яка по закінченню терміну зберігання, повернулась на судову дільницю №402 району Південне Бутово, міста Москва. Тобто фактично особисто ОСОБА_2 не було повідомлено про розгляд справи.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 10.12.2018 місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_9 з 10.07.1997 року.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України передбачено, що у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_2, стосовно якого постановлено рішення іноземного суду, був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі через те, що йому не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що підтверджується довідкою №1651 від 26 жовтня 2018 року, наданої мировим суддею судової дільниці №402 район Південне Бутово м. Москви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 467,468 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року « Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України ", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення суду Російської Федерації (судової дільниці № 402 району Південне Бутово м. Москви по справі № 2-808/2017) про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий