Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 751/7019/16-ц

провадження № 61-8816св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Лакізи Г. П., Скрипки А. А, Шевченка В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - ПАТ Чернігівобленерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту.

Позовна заява мотивована тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача за адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення пункту 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: здійснене самовільне підключення штучного «нульового» проводу з відкритим типом прокладення з метою безоблікового споживання електричної енергії, про що складено акт про порушення № 148834 від 12 травня 2015 року. На підставі вказаного акту споживачу ОСОБА_1 була нарахована оплата за електроенергію як компенсація понесених збитків у сумі 18 418,12 грн, яку просили стягнути з відповідача, а також 1 378 грн сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» компенсацію понесених збитків у розмірі 18 418,12 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач вчинив порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке виявлене працівниками позивача та зафіксовано в акті, складеному відповідно до вимог п. 53 ПКЕЕн. Нарахування за актом були проведені ПАТ «Чернігівобленерго» відповідно до вимог Методики визначення об'єму і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії, і цей розрахунок є вірним.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 8 листопада 2016 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 вересня 2016 року скасовано.

У задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Чернігівобленерго» судовий збір в дохід держави в розмірі 1 515,80 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у акті про порушення та на схемі відсутня інформація щодо місця підключення штучного нуля, а також місця та способу здійснення «перефазування» приладу обліку, у позивача відсутні підстави для проведення нарахування відповідачу вартості безобліково спожитої електроенергії та застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

У грудні 2016 року ПАТ «Чернігівобленерго» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року та залишити в силі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 вересня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що лист НКРЕКП в Чернігівській області може бути взятий судом до уваги та оцінений в сукупності з усіма іншими доказами по справі. Судом апеляційної інстанції не враховано те, що в разі якщо акт про порушення складено із порушенням вимог методики, при виявленні факту без облікового споживача електричної енергії в помешканні споживача, він не звільняється від відповідальності за безоблікове споживання.

У січні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заперечення, в яких просить касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року залишити без змін.

Заперечення мотивовано тим, що до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було направлено запит, на що була отримана відповідь, що в акті про порушення та у схемі підключення штучного нуля чітко не зазначено місце його підключення, не вказано яким приладом це визначено також в акті немає жодної згадки про підключення штучного нуля до розетки. Вказана обставина виключає застосування абзацу чотирнадцятого пункту 3. 1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією. Підприємство електромереж у випадку виявлення порушень у вигляді застосування «штучного нуля» повинно було застосувати зовсім іншу формулу розрахунку вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2016 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним нормам матеріального права рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку надає ПАТ «Чернігівобленерго», що підтверджується договором про користування електричною енергією, укладеним сторонами 04 жовтня 2004 року.

12 травня 2015 року ПАТ «Чернігівобленерго» по вулиці Костромська, будинок 95 в місті Чернігові було проведено перевірку приладів обліку і оплати за електроенергію. Перевірка проводилася у присутності споживача. За результатами перевірки інспектором ПАТ «Чернігівобленерго» було складено акт про порушення № 148834 про те, що споживач ОСОБА_1 порушив ПКЕЕН, а саме використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії; електроенергія споживається, лічильником електричної енергії не обліковується. З вказаним актом споживач ознайомлений, про що свідчить його підпис.

На підставі акту про порушення № 148834 від 12 травня 2015 року складено розрахунок вартості безобліково спожитої електроенергії на суму 18 418,12 грн за період з 07 червня 2013 року по 12 травня 2015 року.

Ухвалюючи рішення у справі про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розмір збитків, завданих відповідачем шляхом вчинення порушення, позивачем визначено вірно - у повній відповідності до пунктів 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабміну України від 26 липня 1999 року № 1357 (з наступними змінами) і пунктів 3.1, 3.3. 3.5, 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яку затверджено Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 (зареєстровано в Мін'юсті України 04 липня 2006 року за N 782/12656), а тому вважав за необхідне в повному обсязі задовольнити позовні вимоги ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту, стягнувши суму у розмірі 18 418,12 грн та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутність фіксації в акті про порушення та на схемі конкретного місця підключення штучного нуля не є підставою для застосування положень Методики при здійсненні розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії по акту. За таких обставин у ПАТ «Чернігівобленерго» відсутні підстави для проведення нарахування відповідачу вартості безобліково спожитої електроенергії та застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

Проте, з таким висновком суду апеляційної інстанції погодися не можливо.

Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) здійснюється у відповідності до Методики затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року № 7821/2656.

Відповідно до підпункту 7 пункту 3.1 вказаної Методики, ця методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахування ПКЕЕН у разі використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електроенергії.

«Штучний нуль» - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з'єднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником - «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з'єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття «штучний нуль».

У разі виявлення у споживача використання «штучного нуля» ця Методика застосовується за умовами виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення, та позначається на схемі.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач вчинив порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке виявлене працівниками позивача та зафіксовано в акті, складеному відповідно до вимог п. 53 ПКЕЕн; що нарахування за цим актом були проведені ПАТ «Чернігівобленерго» відповідно до вимог Методики визначення об'єму і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії, і цей розрахунок є вірним.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд у порушення вимог статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду апеляційної скарги, дійшов помилкового висновку про те, що перефазування приладу обліку було здійснено саме на кремній кришці засобу обліку, а тому споживач не несе відповідальності за неправильне приєднання «фазного» і «нульового» проводів до електролічильника при його встановлені, оскільки прилади обліку мають бути встановлені та підключені енергопостачальником.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення про задоволення позову, належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційним судом скасовано законне і обґрунтоване судове рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду відповідно до положень статті 413 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Встановлено, що за подання касаційної скарги ПАТ «Чернігівобленерго» сплачено 1 653,60 грнсудового збору.

Із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в суді касаційної інстанції в розмірі 1 653,60 грн.

Керуючись статтями 141, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 18 листопада 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 15 вересня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» понесені судові витрати за розгляд справи в суді касаційної інстанції в розмірі 1 653,60 грн (одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило