СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1291/18
Провадження № 6/306/43/18
У Х В А Л А

02 серпня 2018 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Вінер Е.А.

з секретарем Фалес Л.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засідання в місті Сваляві мирову угоду укладену між стягувачем ОСОБА_3 та ПАТ Фірма Нафтогазбуд

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області подав до суду мирову угоду укладену між стягувачем ОСОБА_3 та ПАТ Фірма Нафтогазбуд для затвердження судом. Посилається на те, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 42529813 з примусовго виконання виконавчого листа №710/18/11 від 16.12.2013 року, що видав Свалявський районний суд Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором оренди машини в сумі 88 214,08 грн. та повернення оплачених 311,60 грн. судових витрат. 07.06.2018 року на адресу відділу надійшла мирова угода від 30.05.2018 року укладена між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_1. Дану мирову угоду надіслано до суду для затвердження.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить затвердити мирову угоду.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечує щодо мирової угоди.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що мирова угода не підлягає затвердженню з наступних підстав.

Частиною 3 ст.434 ЦПК України передбачено, що с уд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених ст.207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу.

Статтею 207 ч.ч.1,2 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5. ст.207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з мирової угоди стягувач ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_1 домовились про наступне: згідно з рішенням апеляційного суду Закарпатської області по справі №710/18 від 21.11.2013 року, далі по тексту іменується як рішення суду, боржник є зобовязаною особою за рішеннямсуду, відповідно до якого було задоволено позовну заяву стягувача та вирішено було стягнути із боржника на користь стягувача заборгованість за договором оренди машини в розмірі 88 214 гривень 08 копійок, повернення оплачених судових витрат в розмірі 311,60 гривень.

Разом з тим, апеляційним судом Закарпатської області рішення постановлено 29 листопада 2013 року (а.с.213-218), а не 21 листопада 2013 року, як це заначено в угоді.

В п.1.3 мирової угоди зазначено, що сторони, розуміючи значення своїх дій, домовляються та визнають ту обставину, що стягувачем буде прощено боржнику частину боргу на загальну суму 33 214 гривень 08 коп.

Відповідно до ст.14 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, умови мирової угоди суперечать закону.

На підставі наведеного, у затвердженні мирової угоди укладеної між стягувачем ОСОБА_3 та ПАТ Фірма Нафтогазбуд необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.207,434 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди укладеної між стягувачем ОСОБА_3 та ПАТ Фірма Нафтогазбуд від 30 травня 2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Свалявського

районного суду ОСОБА_4