Справа № 156/331/18
провадження № 2/156/242/18
категорія справ 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н ем У к р а ї н и

08 жовтня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/331/18 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 22 023,75 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.02.2015 року Відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобовязання за договором він виконував не належно, а тому станом на 11.03.2018 року заборгованість позичальника становить 22 023,75 грн. з яких: 13 224,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 334,28 грн. - нараховано пені; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 024,94 грн. штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1 762,00 грн. З врахуванням відповіді на відзив, представник просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позову не визнає повністю, оскільки позивачем не доведено наявності заборгованості по процентам за користування кредитом та неусойки (штрафу). Розрахунки банку є суперечливими та не дають інформації про формування заборгованості: в розрахунку заборгованості відсутні підсумки по видах заборгованості, які повинні нараховуватися накопичувальним принципом; суми заборгованості у розрахунку арифметично не відповідають підсумковим сумам. Окрім того, із виписки по рахунках позивальника вбачається, що відповідач погасив борг повністю, а банк погоджується із відсутністю заборгованості по тілу кредиту. Тому, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заяви (клопотання) учасників справи

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи без участі представника, підтримання позовних вимог у повному обсязі, прохання їх задовольнити а також про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.

Від Відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Окрім того, від Відповідача надійшла заява про стягнення, за результатами розгляду справи, з Позивача на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 2 560 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27.04.2018 року було відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд на 12:30 год. 09 липня 2018 року, який було відкладено на 12:00 год. 10.09.2018 року у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. 10.09.2018 року розгляд справи було відкладено на 04.10.2018 року на 10:00 год. у зв'язку із надходженням від Відповідача заяви про відкладення розгляду справи. 04.10.2018 року розгляд справи було відкладено на 08.10.2018 року на 10:45 год. у зв'язку із надходженням від Відповідача заяви про відкладення розгляду справи.

Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.02.2012 року відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картковий рахунок, підтвердивши свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідно до копії анкети-заяви відповідача (а.с.8), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-24), 01.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткковий рахунок. За розрахунками позивача (а.с. 5-7), станом на 11.03.2018 року заборгованість позичальника становить 32 094,12 грн. з яких: 13 224,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 344,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 024,94 грн. штраф (процентна складова).

З 21.05.2018 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") змінило назву на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК").

Оцінка суду

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил боржник доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами невиконаних зобовязань перед банком. Оскільки, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору то таким чином, зобовязання за вказаним договором не виконав.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор, крім того, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Однак, з розрахунку заборгованості вбачається, що Позивачем не вказано суми коштів, яка була отримана Відповідачем, як кредит (заборгованість за кредитом); відсотки, пеня і штрафи нараховуються на суму, яка складається із відсотків, пені та штрафів; відсотки за користування кредитом та пеня нараховуються на всю заборгованість, а не на суму заборгованості за кредитом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтвердили наявність у Відповідача перед Позивачем заборгованості за кредитним договором та її розмір, а також шлях її формування. При зазначенні даних обставин Відповідачем у відзиві на позов, Позивач у відповіді на відзив жодним чином не пояснив, не обґрунтував та не спростував дані обставини. Відсутність відомостей щодо заборгованості Відповідача за кредитом унеможливлює перевірку судом підставності та законності нарахування Позивачем відсотків Відповідачу за користування кредитом, пені та штрафів. Окрім того, у наданих Позивачем розрахунках загальна сума заборгованості не відповідає сумі за кредитом та заборгованості за процентами (а.с.5); нарахованим відсоткам та нарахованій пені, а також заборгованості по штрафам (а.с.7). Разом з тим, вищевказані суми не співвідносяться із відповідними графами розрахунків заборгованості. Окрім того, із виписки по рахунках (а.с.52-55) вбачається, що відповідач погасив заборгованість за кредитом повністю. Позивачем визнається відсутність у Відповідача заборгованості за кредитом. Таким чином, суд прийшов до висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність Позивачем тих обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. У зв'язку із вищенаведеним позов не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із повною відмовою у задоволенні позову судові витрати слід залишити за Позивачем.

Щодо клопотання Відповідача, суд зазначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок позивача у судовому процесі, відповідачу необхідно надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Оглянувши матеріали справи та додані до заяви документи, судом встановлено, що Відповідачем не надано документів на підтвердження оплати витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, а також відсутній акт наданих послуг чи акт виконаних робіт. За таких обставин, суд прийшов до висновку про безпідставність заяви та необхідність відмови у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 252 - 258, 261, 267, 546, 549 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро до ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про компенсацію здійснених витрат по цивільній справі № 156/331/18 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до нього про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров