Провадження № 2/752/1632/18
У Х В А Л А

29.11.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

З участю секретаря Якушко Т.А.,

Розглянувши клопотання представника відповідача про вжиття заходів забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовомПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_1 про визнання правочину фіктивним та застосування наслідків фіктивного правочину,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_2 про визнання правочину фіктивним та застосування наслідків фіктивного правочину.

В ході розгляду справи представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про забезпечення судових витрат, шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду 10 000 гривень для забезпечення відшкодування майбутніх судових витрат відповідача ОСОБА_2 .

Свою заяву представник відповідача обґрунтовує тим, що Голосіївським районним судом раніше розглядалася справа між тими самими сторонами з вказаного предмету, з тих же самих підстав, але з посиланням на ч.5 ст.203 ЦК України, ст.215 ЦК України, що за своєю суттю є тотожним посиланню на норми ст.234 ЦК України. Рішенням суду, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, в задоволенні позову щодо визнання трудового договору недійсним було відмовлено. Незважаючи на висновки судів щодо відсутності підстав для визнання трудового договору недійсним, позивач продовжує наполягати на зворотньому, зловживаючи правом на позов.

Представник позивача проти задоволення заявленого клопотання заперечив в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення судових витрат, представник відповідача просить суд зобов`язати внести позивача на депозитний рахунок суду суму коштів в розмірі 10 000 гривень, посилаючись на зловживання Банком своїми правами щодо звернення з відповідним позовом до суду, в результаті чого відповідач змушена був понести значних витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Однак, стороною відповідача не доведено наявність підстав, визначених у ч. 4 ст. 135 ЦПК України для забезпечення судових витрат, у тому числі, що позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов.

Звернення до суду з позовом про той же предмет, однак з інших підстав, не може бути розцінено як зловживання стороною своїми правами.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача.

Керуючись ст.ст. 133, 135 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні представника відповідача про вжиття заходів забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовомПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_1 про визнання правочину фіктивним та застосування наслідків фіктивного правочину відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя