1Справа № 335/7211/18 2/335/1968/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2018 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року, позовну заяву залишено без руху, а позивачу запропоновано в строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду усунути недоліки, визначені в ухвалі.

05 липня 2018 року Комунальне підприємство «Водоканал» отримало ухвалу суду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, проте, протягом встановленого судом строку вимоги ухвали є не виконані, а недоліки позову не усунені.

Будь-яких документів або відомостей щодо виникнення труднощів під час усунення недоліків позовної заяви позивач станом на 03 серпня 2018 року суду не надав.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява містить не усунуті позивачем недоліки, які не дають можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі та розгляд позову по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист і не позбавляє особу, заяву якої повертається, після усунення умов, що були підставою для повернення позову, звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 261 ЦПК України, суддя.

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту воду і послуги водовідведення, повернути позивачу.

Розяснити Комунальному підприємству «Водоканал»,що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області у порядку, встановленому ЦПК України, протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 03 серпня 2018 року.

Суддя: В.О. Макаров