Справа № 180/1876/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Хомченко С.І.

за участю: секретаря Назаренко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Марганця в особі: Марганецької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж,-

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2018 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади м. Марганця в особі: Марганецької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж.

Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів від 26.07.1991 року № 308/3 «Про виділення земельної ділянки для встановлення металевих гаражів» йому було виділено земельну ділянку для встановлення металевого гаражу в районі Ювілейного кварталу, оскільки він мав транспортний засіб мотоцикл.

Актом встановлення в натурі границь земельної ділянки від 19.08.1991 року. підтверджується, що йому, ОСОБА_1 було встановлено в натурі границі земельної ділянки, розташованої по Ювілейному кварталу, для встановлення металевого гаражу.

Актом від 30.08.1991 року представником архітектурної групи йому проведено в натурі відвід земельної ділянки, площею 24 кв.м. по вул. Ювілейний квартал в м. Марганець.

30.08.1991 року виконавчий комітет Марганецької міської ради народних депутатів виніс рішення № 346 «Про будівництво індивідуальних гаражів», яким дозволив йому побудувати індивідуальний гараж в районі Ювілейного кварталу, площею 24,6 кв.м.

Приблизно у жовтні місяці 1991 року він побудував індивідуальний гараж, площею, 24,6 кв.м., підтвердженням цього за його зверненням до Марганецького МБТІ було виготовлено технічний паспорт, в якому підтверджується факт побудування гаражу № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець.

Через де-який час він звернувся до виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів із заявою про отримання права власності на збудований ним гараж.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів від 22.02.1995 року за № 76/5 «Про оформлення та реєстрацію документів про право власності на самовільно побудовані гаражі та збільшених розмірів» вирішено зареєструвати і його документи про право власності на самовільно побудовані гаражі та збільшені розміри в кооперативі «Ювілейний» гараж розміром 4.05х7.15 кв.м.

24.05.2018 року він прийняв рішення продати вищевказаний гараж, у звязку з чим через представника ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса для посвідчення угоди купівлі-продажу, однак приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 своєю постановою від 24.05.2018 року відмовив у посвідченні договору купівлі-продажу гаражу, розташованого під № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець Дніпропетровської області, з підстав ненадання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: документа що посвідчує право власності продавця на зазначене нерухоме майно.

Згідно норм діючого законодавства станом на серпень місяць 1991 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно».

У звязку з цим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Просить суд визнати за ним право власності на гараж № 237 площею 24,6 кв.м. по Ювілейному кварталу в м. Марганці Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2А пояснення щодо позову не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозапису-вального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, 26 липня 1991 року позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 308/3 «Про виділення земельних ділянок для встановлення металевих гаражів» було виділено земельну ділянку для встановлення металевого гаражу в районі Ювілейного кварталу так, як він мав мотоцикл ІЖ, держномер 95-76 ДНМ ( а.с. 7).

Актом встановлення в натурі границь земельної ділянки від 19.08.1991 року підтверджується, що ОСОБА_1 було встановлено в натурі границі земельної ділянки, розташованої по Ювілейному кварталу, для встановлення металевого гаражу.( а.с.8).

Із акту від 30.08.1991 року вбачається, що представником архітектурної групи ОСОБА_4, позивачу ОСОБА_1 проведено в натурі відвід земельної ділянки під гараж, загальною площею 24 кв.м., розташованої в м. Марганці по Ювілейному кварталу в м. Марганець ( а.с. 9).

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів «Про будівництво індивідуальних гаражів» за № 346 від 30.08.1991 року, ОСОБА_1О було дозволено будівництво індивідуального гаражу в районі Ювілейного кварталу, площею 24 кв.м. ( а.с. 10).

Як вказує позивач, що він, приблизно у жовтні місяці 1991 року, побудував індивідуальний гараж, площею 24,6 кв.м.

Факт побудови гаражу № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець підтверджується копією технічного паспорту на гараж № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець з якого вбачається, що обєкт нерухомого майна, а саме: гараж № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганці проведено до технічної інвентаризації, паспорт виготовлено станом на 30 серпня 2018 року, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_5. До технічного паспорту додано план на вищезазначений гараж та характеристику гаражу ( а.с. 12-13).

Впродовж позивач звернувся до виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів із заявою про отримання права власності на збудований ним гараж.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів від 22.02.1995 року за № 76/5 «Про оформлення та реєстрацію документів про право власності на самовільно побудовані гаражі та збільшених розмірів» вирішено зареєструвати документи про право власності на самовільно побудовані гаражі та збільшені розміри: ОСОБА_1 в кооперативі «Ювілейний» гараж розміром 4.05х7.15 м. ( а.с. 11).

У травні 2018 року позивач прийняв рішення щодо продажу гаражу № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області, у звязку з чим, через представника ОСОБА_3 , звернувся до приватного нотаріуса для посвідчення угоди купівлі-продажу, проте приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 своєю постановою від 24.05.2018 року відмовив ОСОБА_1 у посвідченні договору купівлі-продажу гаражу, розташованого під № 237 по Ювілейному кварталу в м. Марганець Дніпропетровської області, з підстав ненадання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: документа що посвідчує право власності продавця на зазначене нерухоме майно ( а.с.14).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. З зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6- 54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення" (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до п.9.ч.1.ст. 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно».

Стаття 392 ЦК України передбачає, що в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку, що й стало підставою звернення позивача до суду.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на гараж № 237 площею 24,6 кв.м. по Ювілейному кварталу в м. Марганці Дніпропетровської області.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 2,3,4,6,9,10,12, 13,19,28, 76,81, 141, 247, 258,259,263-265,268, 273, 274-277,279,354-355 ЦПК України ст. 392 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на гараж № 237 площею 24,6 кв.м. по Ювілейному кварталу в м. Марганці Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд.

Суддя