Справа №409/2634/17
Пров.№2/409/44/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2018 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд з України громадянки, яка не досягла 16-річного віку, без згоди та супроводу батька, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд з України громадянки, яка не досягла 16-річного віку, без згоди та супроводу батька.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. На підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10.10.2012 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту припинення шлюбних відносин виїхав в м.Київ. Позивач має намір разом з донькою виїжджати за межі України до Російської Федерації до родичів. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України. Оскільки відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, його місце проживання не відоме, вона не має можливості отримати нотаріально завірену згоду на виїзд доньки за кордон. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітній доньці - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасові поїздки за межі України до Російської Федерації термінами до 90 днів до досягнення дитиною шістнадцяти років, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити вимоги свого довірителя.
Відповідач в судове засідання 27.04.2018р., 21.05.2018р., 20.06.2018р., та 18.07.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за місцем реєстрації. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень відповідач особисто отримав поштові відправлення (судові повістки), про що свідчить його особистий підпис на повідомленні. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
18.07.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).
Згідно рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7).
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Отже, чинним законодавством не встановлене обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише визначений певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду за відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку і мети виїзду.
Виходячи з положень СК України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» і Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення.
При цьому в рішенні суду обов'язково повинно бути зазначено в супроводі кого саме надається дозвіл малолітній дитині виїжджати за межі України.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог... .
Оскільки позивач в позовних вимогах не зазначає особу, в супроводі якої просить надати дозвіл на виїзд за межі України своїй малолітній дитині, а також відповідний часовий проміжок, на який необхідно надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, суд вважає, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 89, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Жовтневим РВ у м. Луганську УДМС України в Луганській області 16.05.2013р., РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Представник позивача - ОСОБА_5, працівник відділу "Білокуракинське бюро правової допомоги" Старобільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, місцезнаходження: АДРЕСА_3

Відповідач - ОСОБА_3, останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко