Ухвала

Іменем України

19 липня 2018 року

місто Київ

справа № 401/2195/13

провадження № 61-39470ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року у цивільній справі за позовом Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване опалення квартири у розмірі 10 327, 18 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 283, 31 грн та три відсотки річних у розмірі 774 , 55 грн.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2013 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2013 року постановлене заочне рішення від 20 червня 2013 року скасовано.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту послугу з централізованого опалення в сумі 10 327, 18 грн, витрати від інфляції - 1 283, 31 грн, три відсотки річних у розмірі 774, 55 грн.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо стягнення заборгованості за спожиту послугу з центрального опалення змінено, ухвалено нове рішення, яким у цій частині зменшено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту послугу з централізованого опалення в сумі 2 523, 20 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій засобами поштового зв'язку 22 червня 2018 року до Верховного Суду касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів апеляційної та першої інстанцій, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2018 року

(на час подання касаційної скарги) - 1 762, 00 грн.

Ціна позову у цій справі визначена позивачем у 12 385, 04 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Касаційна скарга не містить посилання на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету МіністрівРади Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

Оскільки оскаржувані заявником рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року та постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року ухвалені у малозначній справі й не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження не може бути розглянуто судом, оскільки Верховний Суд визнав цю справу малозначною, а отже, такою, рішення в якій не підлягають касаційному оскарженню. Наведе дає підстави для висновку про відсутність правових підстав для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, що не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний