справа № 166/1210/18
провадження № 2/166/413/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 листопада 2018 року смт. Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Лозицького С.О.
за участю секретаря Заєць Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ратне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (надалі-Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі-Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що йому згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Квітнева, 16, с. Гірники Ратнівського району Волинської області. Крім нього у квартирі зареєстровані його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та співмешканець ОСОБА_2, який за вказаною вище адресою не проживає більше шести місяців. Крім того, Позивач зазначив, що він будь яких контактів з Відповідачем не підтримує, що позбавляє його як володільця домогосподарства можливості подати відповідні відомості до уповноважених органів про призначення житлової субсидії, оскільки реєстрація Відповідача за місцем проживання Позивача може слугувати підставою для відмови у призначенні житлової субсидії та як наслідок створює перешкоди у реалізації законного права, як малозабезпеченої особи на компенсації витрат на житлово комунальні послуги за рахунок держави.
З огляду на вказане вважає, що Відповідач порушує його законні права як власника житла, тому, просить Суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на належний Позивачу на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться по вул. Квітневій, 16 в с. Гірники Ратнівського району Волинської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим через офіційний веб-сайт судової влади України про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
14.11.2018 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини, на які Позивач послався, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, подані на підтвердження таких, з врахуванням вимог процесуального закону про належність та допустимість доказів, Ратнівський районний суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Квітнева, 16, с. Гірники Ратнівського району Волинської області належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, серія та номер 876, виданий 13.12.2013 року.
Згідно довідки про склад сім'ї та проживання у вище вказаному житловому будинку зареєстровані власник обєкту нерухомості ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та співмешканець ОСОБА_2, який за вказаною вище адресою не проживає.
Викладене підтверджується актами від 13 лютого 2018 року, 05 квітня 2018 року та 06 вересня 2018 року, складеними комісією у складі депутатів сільської ради ОСОБА_6, ОСОБА_7 та сусідами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, згідно яких Відповідач не проживає у наведеному житлі більше шести місяців.
Таким чином, Суд дійшов висновку про те, що між Сторонами виникли цивільно-правові відносини, що склались з приводу користування житловим приміщенням.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України особа, яка стала власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Таким чином, та обставина, що Відповідач залишається зареєстрованим у житловому будинку Позивача, але фактично не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців дає Суду підстави визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Статтею ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вказана норма кореспондується абз. 3 п. 26 Правил згідно якого зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог Позивача буде у повній мірі відповідати вимогам матеріального і процесуального закону з повним та всебічним урахуванням прав та інтересів сторін по справі у відповідності до п. 1 ст. 2 ЦПК України згідно якого завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., які пов'язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору.
Керуючись ст.ст. 206, 229, 247, 263- 265, 267 ЦПК України, ст. 319 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, Суд,
П озовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Квітнева, 16, с. Гірники Ратнівського району Волинської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. понесених ним судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відповідно до ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий Лозицький С.О.