Ухвала

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 565/1930/13-ц

провадження № 61-39164ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтрільчукаВ. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між собою та визнання права спільної сумісної власності, виділення у приватну власність 1/2 частини квартири за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

29 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Заява ОСОБА_4 мотивована тим, що 13 червня 2017 року після зустрічі з ОСОБА_8 їй стало відомо, що у нього знаходиться фотоальбом, в якому є фотографії ОСОБА_4 та ОСОБА_9, а також зроблені записи від 2002 року. 16 червня 2017 року їй стало відомо, що в історії хвороби вказуються найближчий родичі, до яких лікарі можуть звернутися у разі необхідності. Померлий ОСОБА_9 у період спільного проживання у 2002-2003 роках вказав її у своїй історії хвороби як найближчу людину, до якої лікарі можуть звернутися у разі необхідності. Фотографії та записи підтверджують спільне проживання її та померлого ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу з 2002 року, ведення спільного господарства, наявність спільних коштів і ведення спільного бюджету.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року прийнято самовідвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області Ковтуновича М. І. у цій справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що судом створено сумнівну ситуацію щодо правильності передачі справи від одного складу суду іншому. Ця обставина є такою, що викликає сумнів у законності визначення складу суду для розгляду заяви та дає підставу для сумніву в неупередженості і об'єктивності судді Ковтуновича М. І. у разі продовження ним розгляду справи.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням місцевого суду відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що стороною позивача не подано до суду достовірних та безсумнівних доказів щодо моменту виникнення сімейних відносин у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 і наявності обставин ведення спільного бюджету на час придбання спірної квартири, отримання позики на придбання квартири та її спільного повернення з їх спільних коштів чи вкладення позивачем особистих коштів при придбанні ОСОБА_9 квартири. Обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та по суті є новими доказами, наданими позивачем.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що обставини, викладені у заяві ОСОБА_4 про перегляд рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року за нововиявленими обставинами були предметом судового дослідження та їм дана відповідна правова оцінка у вказаному рішенні. Заявником не наведено обставин, які процесуальним законом визнаються нововиявленими, а фактично оспорюється законність та обґрунтованість рішення суду, що набрало законної сили.

У червні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2018 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами і задовольнити її позов.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що суди оцінили обставини, на які вона посилалася як на нововиявлені, у відриві від встановлених при першому розгляді справи обставин та досліджених доказів. Оскільки рішення суду від 17 березня 2014 року обгрунтоване недостатністю доказів, то кожна нововиявлена обставина та підтверджуючий її доказ є вирішальними у справі. З'ясовані нею нововиявлені обставини про те, що її чоловік до укладення шлюбу в особистих записах та в документах вказував її як дружину, в сукупності з раніше дослідженими доказами є достатніми для задоволення заяви про перегляд рішення та задоволення її позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Разом із тим, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з відсутності передбачених статтею 423 ЦПК України підстав для перегляду рішення. При цьому апеляційний дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені заявником обставини не можуть бути визнані нововиявленими, оскільки не мають істотного значення для справи, не спростовують обставин, встановлених судом під час розгляду справи та не впливають на висновки суду, викладені у рішенні.

Як встановили суди попередніх інстанцій на підставі всебічно досліджених матеріалів справи, обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, а тому відсутні підстави для перегляду рішення.

Той факт, що суд апеляційної інстанції не навів мотивів щодо відхилення доводів заявника про незаконність ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, не вплинуло на правильність вирішення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року. Питання про самовідвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області було вирішено відповідно до норм чинного процесуального законодавства статті 36, 40 ЦПК України), а ухвала суду від 08 лютого 2018 року про прийняття самовідводу є законною і обґрунтованою.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені у скарзі доводи були предметом дослідження і оцінки судів та не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 30 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між собою та визнання права спільної сумісної власності, виділення у приватну власність 1/2 частини квартири за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 березня 2014 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов