Справа №: 272/1249/18
Провадження № 2/272/646/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Гальчинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,суд, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, який до смерті постійно проживав у АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадковий житловий будинок належав спадкодавцю на підставі запису у погосподарській книзі №2 по Гальчинській сільській раді, при цьому право власності на будинок не зареєстроване, правоустановчі документи не оформлені. Щодо спадкової земельної ділянки, то вона була передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Гальчинської сільської ради народних депутатів №53 від 30.05.1997 року. Державний акт на вказану земельну ділянку спадкодавцем за життя не був виготовлений. Проведеними замірами спадкової земельної ділянки, встановлено, що її фактична площа становить 0,22 га.

Відповідно до положень статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 та прийняла спадщину у відповідності до статті 549 пункту 2 ЦК УРСР, оскільки у встановлений законодавством шестимісячний строк звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

Проте, реалізувати свої спадкові права після смерті батька в позасудовому порядку позивач не взмозі, в зв'язку з відсутністю на спадковий житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,22 га будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в АДРЕСА_1, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Судовий збір з відповідача просить не стягувати.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

Представник відповідача, Гальчинської сільської ради, в підготовче судове засідання не з'явився, оскільки надіслав заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.3). Позивач є дочкою померлого ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, з положень якого вбачається, що позивач змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 (а.с.14-15). На день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та разом з ним були зареєстровані та проживали: дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; онука - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою виданою Гальчинською сільською радою за №744 від 22.08.2018 року (а.с.4).

Після смерті спадкодавця, ОСОБА_3, відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, в якому згідно погосподарської книги №2 особовий рахунок НОМЕР_3 (1996 -2000 р) померлий рахувався головою домогосподарства, що підтверджується виданою Гальчинською сільською радою довідкою від 22.08.2018 року за №743 (а.с.5). Згідно виданої Бердичівським МБТІ довідки від 16.08.2018 року №1284 вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1, станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені (а.с.6).

Крім того, до спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1, яка була передана спадкодавцю безоплатно у приватну власність, на підставі витягу з рішення Гальчинської сільської ради від 30.05.1997 року №53 (а.с.9). Проведеними фактичними замірами спадкової земельної ділянки встановлено наявність площі 0,22 га, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки та відповідає заявленій вимозі (а.с.11).

Відповідно до наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що Андрушівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №11/2001 року до майна померлого ОСОБА_3, згідно матеріалів якої, спадщину за законом прийняла дочка померлого, ОСОБА_2, та на ім'я останньої 11.01.2001 року за реєстровим № 60 держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Україна", с.Гальчин, Андрушівського району розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.25-26).

При цьому, позивач не взмозі реалізувати в позасудовому порядку свої спадкові права після смерті батька в повному обсязі, оскільки на спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, спадкодавцем за життя не були виготовлені правовстановлюючі документи, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.16).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.328 ЦК України.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в пунктах 1, 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статі 30 ЗК України від 18.12.1990 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.328 ЦК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) право власності на земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, як на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець