Справа № 621/3251/18
Провадження № 2/621/1498/18
24 грудня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації,
20.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації, в якому просила позбавити відповідача права користування житловим приміщенням квартирою № 56 в будинку № 16 по вул. Спортивній (кол. вул. ОСОБА_3) в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області зі зняттям з реєстраційного обліку у зазначеній квартирі; Стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 29.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3547, ОСОБА_1 на праві приватної власності в цілому належить квартира АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_3) в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області. Приблизно у 2007 році позивач, на прохання свого чоловіка, тимчасово зареєструвала та впустила проживати до вказаної квартири його племінника відповідача ОСОБА_2. За усною домовленістю він реєструвався терміном на 1 рік, а потім збирався зареєструватися за місцем проживання своєї співмешканки. При цьому, фактично в квартирі АДРЕСА_2 відповідач не проживає з 2008 року, участі в утриманні цієї квартири не приймає, оплату комунальних послуг не здійснює. Відповідач винаймає інше житло зі своєю співмешканкою в сел. Слобожанське, але добровільно зніматися з реєстрації в квартирі позивача не бажає. ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити субсидію на утримання вказаного житла, а також вчинити дій щодо відчуження належної їй квартири.
Позивач ОСОБА_1 свої інтереси довірила представляти адвокату ОСОБА_5, яка у судове засідання не зявилася, надавши клопотання про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи у звязку з повторною неявкою відповідача, повідомленого про розгляд справи належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав, що дало підстави для судового розгляду справи за його відсутністю.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової кореспонденції.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Встановлено, що ОСОБА_1 в цілому є власником квартири АДРЕСА_1 (колишня вул. ОСОБА_3) в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області на підставі Договору купівлі-продажу від 29.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3547 (а.с. 8, 9, 10).
За інформацією Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 28.11.2018 року вих. № 3460/02-19 за адресою АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 17).
В той же час, Актом обстеження від 16.11.2018 року встановлено той факт, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною вище адресою, однак, не проживає у вказаній квартирі більше 8 років, його особистих речей в квартирі немає (а.с. 11).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, ОСОБА_1, як власник квартири, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивач, як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
З огляду на вище викладене, враховуючи відсутність ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання понад шість місяців без поважних причин, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 в частині позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням квартирою № 56 в будинку № 16 по вул. Спортивній (кол. вул. ОСОБА_3) в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Проте, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, вимоги щодо зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у спірній квартирі не підлягають задоволенню, оскільки позивач не позбавлена права після отримання даного рішення суду звернутися до відповідних органів з метою зняття відповідача з реєстрації.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути сплачений судовий збір.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 56 в будинку № 16 по вул. Спортивній (кол. вул. ОСОБА_3) в сел. Слобожанське Зміївського району Харківської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5 п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання рішення 24.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт ММ № 219436, виданий 02.07.1999 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: 63460, АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: 63460, АДРЕСА_5;

Третя особа: Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, , юридична адреса: 63460, Харківська область, Зміївський район, сел. Слобожанське, вул. Миру, буд. 7.

Головуючий: