Провадження № 4-с/761/235/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л,

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: стягувач Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк" на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича про опис та арешт майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернуся до суду з даною скаргою, мотивуючи її наступним чином. У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва находилась цивільна справа, за результатами розгляду якої було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитними договорами № 151111К25 від 16.12.2011 р., № 151111К31 від 16.12.2011 р., № 151112К26 від 13.11.2012 р. та % 151111№6 від 16.12.2011 р. в сумі 5 238 239євро та 30 361 756,00 грн., а також судові витрати. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було винесено ухвалу про опис та арешт майна від 32.05.2018 р. Ната постанова є неправомірною і такою. що підлягає скасуванню з мето ю поновлення прав заявника. Так, державним виконавцем здійснено опис і накладено арешт на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Постанова винесена без фактичного опису майна, опис майна не містить обов»язкових реквізитів, що мають бути зазначені. Крім того, державний виконавець не встановив, що майно - нежитлові будівлі перебували у заставі, а отже до них застосовується спеціальний порядок реалізації. Зважаючи на викладене ОСОБА_1 просить суд визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича при ухваленні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні № 53228700 неправомірними; постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 р. у виконавчому провадженні № 53228700 визнати неправомірною та скасувати.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Старший державний виконавець Сіренко С.В. надав належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження. Пояснив в судовому засіданні про те, що правові підстави для задоволення скарги відсутні. Його дії під час примусового виконання виконавчого документу відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача АТ «Укрексімбанк» також заперечував стосовно задоволення скарги. Зазначив, що вчинені державним виконавцем дії в повному обсязі відповідають спеціальному закону. Під час проведення дій з опису і арешту майна боржник був присутнім.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 08.12.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення від 08.06.2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, з-я особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТК Відродження» про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання поруки припиненою, видано виконавчий лист № 761/18061/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитними договорами № 151111К25 від 16.12.2011 р., № 151111К31 від 16.12.2011 р., № 151112К26 від 13.11.2012 р. та % 151111№6 від 16.12.2011 р. в сумі 5 238 239 євро та 30 361 756,00 грн., а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

На підставі заяви стягувача від 19.12.2016 р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 04.01.2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53228700.

Як свідчать надані матеріали постанова по відкриття виконавчого провадження отримана боржником.

Як свідчать надані державним виконавцем матеріали, в межах даного виконавчого провадження 04.01.2017 р. винесено постанову про арешт майна боржника, а порядку ст.ст. 26,56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана інформація внесена до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна і Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (копія витягу надана державним виконавцем).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Встановлено і не заперечується учасниками процесу, що з дня відкриття провадження по примусовому виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.06.2016 р., останнє божником не виконано.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

За отриманою державним виконавцем інформації - інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстр у прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 16.05.2017 р. № 87165519 за ОСОБА_1 зареєстрована нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці у ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

За приписами ч. 1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2018 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко Сергієм Володимировичем було винесено оскаржувану постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З даної постанови вбачається, що проведено опис та здійснено арешт нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1

31.05.2018 р. державним виконавцем в розумінні положень ст. 48, 51 Закону України «Про виконавче провадження» іпотеко держателя ОСОБА_4 повідомлено про проведення опису та арешт нерухомого майна

03.07.2018 р. державним виконавцем направлено в адресу ОСОБА_4 відповідно до приписів ст. 18,51,56 Закону України Про виконавче провадження» вимогу про надання, зокрема, інформації щодо розміру залишку заборгованості ОСОБА_1 перед іпотеко держателем.

18.07.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про призначення суб»єкта оціночної діяльності - суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадження.

Скаржник зазначає, що дії державного виконавця є неправомірними та такою є постанова і вона підлягає скасуванню, оскільки не було з»ясовано чи вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості божника заставодержателю, а крім того, постанова складена без здійснення реального опису майна.

За положеннями ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Так,відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Беручи до уваги вищенаведене, обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, , що дії державного виконавця були направлені на виконання рішення суду, ним було застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення опису та арешту майна, яке належить боржнику і виконані дії з урахуванням інформації щодо перебування майна під заставою (в іпотеці) третьої особи, вирішено питання про призначення суб»єкта оціночної діяльності для встановлення вартості майна - нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1.

При цьому слід зазначити, що матеріали скарг не містять посилань, пояснень тощо, яким чином дії державного виконавця направлені на примусове виконання рішення суду порушили права боржника у даному виконавчому провадження та яке порушене право підлягає поновленню.

Не надано пояснення з цього приводу представником скаржника і під час розгляду скарги по суті.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи н було встановлено обставин, які б свідчили про порушення старшим державним виконавцем вимог чинного законодавства України, прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 353,447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: стягувач Публічне акціонерне товариство"Державний експортно-імпортний банк" на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича про опис та арешт майна боржника залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: