печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.

при секретарі судових засідань Чепізі Є. І.,

за участі:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) - ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_3,

представників відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, у свою чергу остання звернулася із зустрічним позовом із аналогічними вимогами.

26 грудня 2018 року представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні подано заяву про залишення без розгляду зустрічного позову у частині вимог про стягнення грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна в розмірі 4 359 365, 00 грн, яку просив задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_6 - ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення зазначеної заяви.

Суд, вивчивши подану заяву про залишення зустрічного позову у частині вимог без розгляду, заслухавши думку позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним) ОСОБА_3, її представників, представника відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним), дослідивши письмові докази у справі, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що судовий розгляд по суті судом не було розпочато - ухвалою від 17 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті справи.

Отже суд у даному випадку зобов'язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та залишити без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 у частині вимог про стягнення грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 19, 58, 62, 142, 257, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 у частині вимог про стягнення грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова