Справа №718/1413/18
Провадження №2/718/461/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Кіцманський районний суд Чернівецької областів складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, -
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку у звязку з набуттям права власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування посвідченого 15.05.2004 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим № 1476 позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по вул. В.Івасюка, 99 с. Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області. Вказує, що договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,60 га, що здійснює обслуговування даного житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, не були оформлені через відсутність у відповідача належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Того ж дня, між батьком позивача ОСОБА_4, який як законний представник укладав від його імені договори та відповідачем була домовленість, що земельні ділянки передаються у володіння та користування позивачу, як власнику житлового будинку, а пізніше коли відповідач належним чином оформить право власності на земельну ділянку, вони укладуть нотаріально засвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки. Весь час відповідач займався оформленням правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яку було розділено на три окремі обєкти нерухомого майна, враховуючи різні цільові призначення, визначено межі земельних ділянок, присвоєно їм кадастрові номери. Процес оформлення земельних ділянок значно затягнувся, оскільки відповідач тривалий час перебував за межами України на заробітках і згодом навіть надав нотаріально засвідчене доручення на оформлення відповідних документів на земельні ділянки та вчинення правочинів щодо їх відчуження, термін дії якої закінчився в 2017 році. Оскільки, відповідач так і не оформив право власності на земельні ділянки в порядку спадкування, а позивач починаючи з 2003 року, разом з членами своєї сімї відкрито володіють та користуються земельними ділянками, здійснює оплату земельного податку, проводить роботи по обробці землі, вважає, що має право на набуття права власності на земельні ділянки за набувальною давністю, так як добросовісно, відкрито і безперервно користуються ними протягом 15 років, а тому просив задовольнити позов.
Позивач в судове засідання не зявився, однак представник позивача ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій позивач позов підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно договору дарування будинку посвідченого 15.05.2004 року ОСОБА_3 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим № 1476 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 733660, виданого 09.06.2003 року Кіцманським районним бюро технічної інвентаризації позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться по вул. В.Івасюка, 99 с. Верхні Станівці Кіцманського району Чернівецької області.
Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давністним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє пре давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).
Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на прав власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), є також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільній прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Виходячи зі змісту частини 1 статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бут здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити повністю, визнавши за позивачем право власності на земельні ділянки за набувальною давністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 335, 344 ЦК України, ст.ст. ст.ст.82, 200, 206, 211, 263-265 ЦПК України, суд -
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.М.Мізюк