Справа № 445/2023/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

з участю секретаря Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років до досягнення ним повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі по 06.07.2018 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, 05.10.2016 року, який перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв"язку з тим, що дитина малолітня, вона не може піти на роботу. Вона з дитиною перебуває у важкому матеріальному становищі.У зв'язку з чим змушена звернутися до суду.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, в заяві просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, про що свідчить оголошення на офіційному сайті суду.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносини.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та на підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 06.07.2018 року шлюб їх розірваний. Прізвище позивачці повернуто дошлюбне- Мілецька.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ № 515565 ОСОБА_3 народився 05.10.2016 року, його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Згідно довідки, виданої ОСББ "Оберіг" № 47 від 16.06.2018 року разом з позивачкою проживає її син - ОСОБА_3

11.12.2017 року рішенням Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_2 зобов"язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку щомісяця від 11.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки № 2484 від 13.12.2018 року виданої Золочівським УСЗН, ОСОБА_4 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини в розмірі по 860,00 грн. щомісяця.

Судом встановлено, що інших доходів позивачка не отримує.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Крім того, з відповідача підлягає стягнення на користь держави 704,80 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 75, 77, 79, 80, 84 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років.

Стягнути з віповідача на користь держави 704,80 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_6