Єдиний унікальний номер 233/3518/17 Номер провадження 22-ц/775/1018/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В. (доповідач), Папоян В.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 233/3518/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на особливе харчування дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2018 року (суддя Мартиненко В.С., повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року),

в с т а н о в и в :

24 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткового утримання на дитину, частково змінивши позов, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем сторони мають двох дітей. Їх малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року має тяжке захворювання внутрішньо-клітинну вірусну інфекцію ОСОБА_7 та аденоїди 3 ступеня, в зв'язку з чим дитині необхідно повноцінне харчування відповідно до дієти «Стіл №5». Позивачем зроблено розрахунок позовних вимог, виходячи зі складу приблизного меню вказаної дієти, вартості продуктів харчування відповідно до даних Головного управління статистики у Донецькій області та об'ємів споживання для дитини відповідного віку у дошкільних навчальних закладах. Просила стягнути з відповідача на її користь щомісяця в якості додаткових витрат на особливе харчування дитини 1600 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на особливе харчування дитини відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася позивачка ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з висновками суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки з тексту судового рішення неможливо розуміти, що суд мав на увазі, зазначивши про звичайність продуктів харчування, але такі продукти як мед, кальмар, риба, яловичина, курага, чорнослив є занадто дорогими для позивачки. Також суд зазначив про необґрунтованість розрахунку вартості щоденного меню, але не навів, які саме позиції меню мають необґрунтовану вартість.

Заперечення на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі ордеру, в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача ОСОБА_8, яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих позивачкою рекомендацій лікаря щодо особливостей лікувальної дієти «Стіл №5» вбачається, що вказана дієта складається із звичних продуктів харчування, які мають бути приготовлені щадним для організму дитини способом. Досліджуючи розрахунок, поданий позивачем в обґрунтування позовних вимог, було виявлено, що найдорожчі страви з приблизного щоденного меню для дитини, мали необґрунтований розрахунок вартості. А отже, потреба дитини в особливому харчуванні охоплюється аліментами, які були стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання дитини раніше рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року. Суд дійшов до висновку про те, що особливе харчування, якого потребує дитина не є додатковими витратами, які можуть бути стягнуті відповідно до ст. 185 СК України, в зв'язку з чим, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні яких слід відмовити.

Зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (актовий запис про народження №08 від 12 квітня 2012 року, складеного виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області) (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 січня 2017 року (а.с.3).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 22 грудня 2017 року (цивільна справа №233/3519/17), стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 2000 гривень, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.67).

Відповідно до копії довідки КП «Служба єдиного замовника» №3 від 21 липня 2017 року позивачка ОСОБА_3 мешкає за адресою АДРЕСА_1 з дітьми ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З довідки Костянтинівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги ЛКК №306 від 04 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться під наглядом з приводу внутрішньо клітинної вірусної інфекції Епштейна-Барр, аденоїдів ІІІ ступення, за станом здоров'я потребує домашнього режиму, догляду матері, проведення курсів противірусної терапії, повноцінного харчування, оздоровлення в літній період в заміській зоні (а.с.7).

З довідки амбулаторії №5 Костянтинівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 20 жовтня 2017 року вбачається, що дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з вищевказаними захворюваннями потребує санаторно-курортного та медикаментозного лікування (а.с.57).

З довідки Костянтинівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги ЛКК №133 від 23 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує дієтичного харчування (стіл №5) у зв'язку із синдромом Епштейна-Барра (рецидивний перебіг) (а.с.117).

Відповідно до розрахунку вартості тижневого раціону харчування дієти «Стіл №5», наданого позивачкою, вартість вказаного раціону на 28 днів складає 2982,88 грн. (а.с.100-101). На підтвердження розрахунку вказаного раціону особливого харчування дитини позивачкою надано рекомендації лікаря щодо особливостей лікувальної дієти «Стіл №5» з приблизним денним раціоном, лист Головного управління статистики у Донецькій області від 11 липня 2017 року №01.2-03/1818 про середні споживчі ціни в торгівельних мережах та на ринках Донецької області щодо основних продуктів харчування (а.с.9-14, 15-18).

З довідок та виписок щодо майнового стану відповідача вбачається, що за відомостями з інформаційного фонду ДРФО ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких в період з 01 липня 2016 року по 30 червня 2017 року ОСОБА_11 отримав доходи у 2016 році в розмірі 870 грн. та 651,76 грн., у 2017 році доходи відсутні; за інформацією з ДРРП на нерухоме майно, РПВ на нерухоме майно, ДР Іпотек, ЄРЗВО нерухомого майна, витягу, з яких сформовано 17 жовтня 2017 року та відповідно до яких будь-яке нерухоме майно у відповідача відсутнє (а.с.54,55).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2017 року роз'єднано кілька поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на дитину шляхом виділення в самостійне провадження судової справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на лікування дитини, та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на особливе харчування дитини (а.с.59-60).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про участь в додаткових витратах на лікування дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на профілактичне лікування дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі1525,51 грн. за період з 24 липня 2017 року по 24 жовтня 2017 року , та в розмірі 1958,85 грн. періодично 1 раз на три місяці, починаючи з 25 жовтня 2017 року і до завершення лікування, але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.176-179).

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано суду обґрунтування розміру додаткових витрат, а також не надано необхідних документів на підтвердження того, що такі додаткові витрати вона несе та в них є необхідність. Та обставина, що дитині необхідне щоденне на протязі наявності захворювання дієтичне харчування, яке складається з: супу, твердого сиру, житнього хлібу, груш, рису, тюфтельок з рибного форшу, компоту з фруктів, молока нежирного, вінегрету, яєць курячих, кефіру, кураги, питної води, тощо, не свідчить про існування особливих обставин харчування, а є звичайним щоденним харчуванням дитини з відповідною технологією приготування страв (готуються тушковані, варені, протерті страви), тобто особливим способом кулінарної обробки продуктів щоденного харчування дитини.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Крім того, учасники зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що, враховуючи надані позивачкою докази, суд першої інстанції суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки щоденне харчування дитини не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України та повинні покриватися за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача, а також за рахунок додаткових витрат, стягнутих з відповідача рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2018 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку в рішенні суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду, представником позивачки апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

В.В. Папоян

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складено 03 серпня 2018 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна