Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник відповідача - адвокат Волтарніст М.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення вихідної допомоги та середньої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення суми 31 953 грн. 74 коп, з них 18 776 грн. 94 коп. - вихідна допомога по ст. 44 КЗпП, 13 176 грн. 80 коп. середній заробіток за час затримки виплати по ст. 117 КЗпП (вимушений прогул за ч. 5 ст. 235 КЗпП), які мотивує тим, що 22 листопада 2017 року було прийнято на роботу в ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаду юриста претензійно-позовного відділу юридичного департаменту згідно наказу № 88 КА/к-п. Заробітну плату отримував на картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПУМБ. У період з 28 травня 2018 по 06 червня 2018 року позивач перебував у щорічній основній відпустці тривалістю в 10 днів, яка була надана на підставі заяви від 22 травня 2018 року та оформлена відповідним наказам. У зв`язку із порушенням роботодавцем (відповідачем) законодавства пр. працю, що полягало у порушенні строків та періодичності виплати заробітної плати, не проведення оплати щорічної відпустки за три дні до її початку, 31 травня 2018 року засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення та повідомлення про вручення позивач звернувся на адресу відповідача із заявою про звільнення його з займаної посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 06 червня 2018 року, з проханням направити наказ про звільнення та належним оформлену трудову книжку. Одночасно відкликавши заяву про звільнення за ч. 1 ст. 38 КЗпП з 15 червня 2018 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення заява позивача отримана відповідачем 06 червня 2018 року. Після отримання заяви позивача про звільнення з займаної посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП, відповідач не виконав вимоги статей 44, 47 КЗпП, а саме не провів виплату вихідної допомоги у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, не провів повного розрахунку в день звільнення, а також не направив належним чином оформлену трудову книжку. Виплату заробітної плати за травень 2018 року відповідач провів лише 20 червня 2018 року. 02 липня 2018 року та 06 липня 2018 року позивач звернувся з заявою до відповідача про надання: розрахункових відомостей по заробітній платі нараховану та виплачену в період перебування на посаді юриста претензійно-позовного відділу юридичного департаменту ТОВ «Комплекс Агромарс»; довідку про період роботи в ТОВ «Комплекс Агромарс»; довідку про середню заробітню плату розраховану для виплат середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу; інформації про щорічну основну відпустку (кількість днів використаної відпустки, відомості про оплату відпустки, кількість невикористаних днів щорічної основної відпустки, із зазначенням суми грошових коштів які підлягають виплаті як компенсація за невикористанні дні відпустки). Станом на 16 липня 2018 року відповідач не виконав жодних дій які на нього покладенні статтями 44, 47, 17, ч. 5 ст. 235 КЗпП, чим порушив права позивача, а також законодавство про працю.

05 листопада 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

03 жовтня 2018 року від уповноваженого представника відповідача - адвоката Волтарніст Маргарити Олександрівни надійшов відзив на позовну заяву про стягнення вихідної допомоги та середньої заробітної плати, мотивуючи свій відзив тим, що ОСОБА_1 в період з 23 листопада 2017 року по 02 серпня 2018 року працював в ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» на посаді юриста претензійно-позовного відділу юридичного департаменту, що підтверджується наказом № 88 КА/к-п від 22 листопада 2017 року про прийняття на роботу та наказом № 69/КАк-з від 02 серпня 2018 року про звільнення з роботи. На підставі заяви про звільнення за власним бажанням від 25 травня 2018 року ОСОБА_1 , наказом ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» 3 45КА/к-з від 15 червня 2018 року був звільнений із займаної посади 15 червня 2018 року за власним бажанням та з ним на дату звільнення було здійснено повний розрахунок, що підтверджується платіжним дорученням № від 15 червня 2018 року на суму 313,39 гривень. В день звільнення позивач у відділ кадрів не з`явився для отримання оригіналу трудової книжки, а тому було надіслано два листа позивачу із запрошення отримати оригінал трудової книжки або направити лист про надсилання йому оригіналу трудової книжки рекомендованим листом. На лист ОСОБА_1 жодним чином не відреагував, натомість від нього (після офіційного звільнення 15 червня 2018 року та здійснення розрахунку) 19 червня 2018 року надійшло дві заяви датовані 30 травня 2018 року (тобто заяви відповідач отримав через 20 днів від вказаних на заявах датах) про відкликання заяви від 25 травня 2018 року про звільнення від 15червня 2018 року та заява про звільнення його 06 червня 2018 року за ч. 3 ст 38 КЗпП України з відміткою про направлення йому трудової книжки за адресою: АДРЕСА_1 . В порядку абз. 5, 6, п. 4.1. Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58, зареєстрованого в Міністерства юстиції 17 серпня 1993 року за № 110 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» ОСОБА_1 було звільнено 02 серпня 2018 року (з дати направлення йому трудової книжки та повторного повного розрахунку) про що було зроблено відповідний запис в трудовій книжці. Повторний повний розрахунок із позивачем було здійснено 02 серпня 2018 року в розмірі 25 249,60 гривень. ТОВ «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» правомірно виплатило для ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідну допомогу зменшену на суму податків і зборів.

11 жовтня 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, мотивуючи відповідь тим, що не відповідності наданих відповідачем документів вимогами ЦПК України, викривлення деяких фактів та надання суду неправдивих відомостей та документів. З огляду на доданих до відзиву на позовну заяву додатків, не всі документи відповідають вимогам про засвідчення копії документів, не підтверджують факт про які відповідач вказує, а тому не мають силу доказу у поточній справі, та в розумінні статті 77, 78 ЦПК України є неналежними, недопустимими, недостовірними. Щодо надсилання трудової книжки ОСОБА_1 відповідачем поштовим зв`язком слід зазначити наступне. Відповідач надав докази начебто направлення трудової книжки ОСОБА_1 , цінним листом з описом, та повідомленням про вручення поштового відправлення в якому зазначено, що поштове відправлення вручене особисто адресату, в графі «підпис» записано « ОСОБА_1 ». Вага поштового відправлення (трудова книжка, наказ про звільнення) становить 0,83 грама, при тому що одна трудова книжка важить не більше 0,45 грамів. Вищевказаний лист позивачем ані членом його сім`ї не отримувався, на повідомлення про вручення поштового відправлення з ідентифікатором № 867 відсутні особистий підпис позивача. У цей день перебував в Дніпровському районному суді м. Києва, при розгляді цивільної справи № 755/7759/18 тому фізично не міг отримати вищевказаний лист особисто. Не підлягають логічному поясненню дії відповідача щодо звільнення позивача 02 серпня 2018 року замість звільнення у день який просить у заяві про звільнення, яка була отримана відповідачем 06 червня 2018 року. На думку позивача, відповідач таким чином хоче ввести суд в оману щодо дійсних спірних відносин, щоб уникнути відповідальності по виплаті середньої заробітної плати за порушення строків виплати належних від підприємств сум. Слід зазначити, що з відповідачем проводилися переговори щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної неправомірними діями відповідача, що пов`язанні з систематичним порушення законодавства про працю в розмірі 25 000 гривень, з подальшим примиренням, та виплатою належних сум, що останнім було здійснено частково в частині компенсації моральної шкоди.

20 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення вихідної допомоги та середньої заробітної плати за час затримки виплати заробітної плати, в частині заявлених позовних вимог в розмірі 25 249 грн. 60 коп., на підставі ч.2 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та на підставі долучених у справі доказів.

Представник відповідача судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки підприємством проведено повний розрахунок з позивачем.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22 листопада 2017 року наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» № 88 КА/к-п прийнято ОСОБА_1 юристом претензійно-позовного відділу юридичного департаменту 23 листопада 2017 року, зі строком випробування один місяць, з оплатою праці відповідно до штатного розпису. (а.с.15)

22 травня 2018 року ОСОБА_1 , було написано заяву про надання частини щорічної відпустки тривалістю 10 (десять) календарних днів з 28 травня 2018 року. (а.с.19)

24 травня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», винесено наказ № 72 КА/к-в, про надання щорічних відпусток, з якої вбачається що ОСОБА_1 - юристу претензійно-позовного відділу юридичного департаменту, надано щорічну відпустку тривалістю 10 календарних днів з 28 травня 2018 року по 06 червня 2018 року за період роботи з 23 листопада 2017 року по 22 листопада 2018 року відповідно до ст. 12 Закону України «Про відпустки». (а.с.35)

30 травня 2018 року ОСОБА_1 було складено заяви про звільнення його із займаної посади з 06 червня 2018 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України та заяву про відкликання заяви про звільнення з 15 червня 2018 року за власним бажанням. Та направив вище зазначенні заяви рекомендованою кореспонденцію 31 травня 2018 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», що підтверджується копією квитанцією про відправлення. (а.с. 6-8) Однак дані заяви були отриманні Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» 19 червня 2018 року. (а.с.44)

15 червня 2018 року ОСОБА_1 складено заяву на ім`я Генерального директора ТОВ «Комплекс Агромарс» Сігал М.А. , про звільнення ОСОБА_1 від 15 червня 2018 року з займаної посади за власним бажанням. (а.с.36)

15 червня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», винесено наказ № 45 КА/к-з, про звільнення ОСОБА_1 15 червня 2018 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Виплатити компенсацію та три календарні дні невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 23 квітня 2018 року по 15 червня 2018 року. (а.с.37)

Відповідно до списку перерахунку заробітної плати, згідно документа № КА-00000344 від 15 червня 2018 року), ОСОБА_1 було перераховано на його власний рахунок в банку № 2534 суму в розмірі 313,39 гривень. (а.с.40)

15 червня 2018 року за підписом начальника відділу кадрів Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», було надіслано на адресу позивача лист із запрошенням до товариства для отримання оригіналу трудової книжки або у разі наявності причин, які унеможливлюють приїзд до товариства надісланням заяви про прохання направлення оригіналу трудової книжки. (а.с. 41)

02 липня 2018 року ОСОБА_1 направив на адресу товариства 02 липня 2018 року заяву про надіслання на його адресу документи, а саме: розрахункові відомості по заробітній платі нараховану та виплачену йому в період перебування на посаді юриста претензійно-позовного відділу юридичного департаменту ТОВ «Комплекс Агромарс»; довідку про період його роботи в ТОВ «Комплекс Агромарс»; довідку про середню заробітню плату розраховану для виплат середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу; інформацію про щорічну основну відпустку (кількість днів використаної відпустку, відомості про оплату відпустки, кількість невикористаних днів щорічної основної відпустки, із зазначенням суми грошових коштів які підлягають виплаті як компенсацію за невикористанні дні відпустки), та вимогу про проведення виплати всіх належних йому від підприємства; виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; проведення виплати вихідної допомоги розмірах визначених ст. 44 КЗпП: надіслання трудової книжки згідно вимогами заяви про звільнення. (а.с. 9-11)

12 липня 2018 року за підписом начальника відділу кадрів Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», було надіслано на адресу позивача повторний лист із запрошенням до товариства для отримання оригіналу трудової книжки або у разі наявності причин, які унеможливлюють приїзд до товариства надісланням заяви про прохання направлення оригіналу трудової книжки. (а.с. 42)

02 серпня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», винесено наказ № 69 КА/к-9 «Про відміну наказу про звільнення ОСОБА_1 № 45 к-з від 15 червня 2018 року, зміну формулювання причини звільнення та виплату всіх належних сум в день звільнення» (а.с.33)

В день звільнення з ОСОБА_1 , згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», від 02 серпня 2018 року № 69 КА/к-9 було проведено остаточний розрахунок та було нараховано та виплачено: вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України; Компенсацію за шість календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 23 квітня 2018 року по 02 серпня 2018 року відповідно до ст. 24 та п 2 ст. 8 Закону України «Про відпустки»; Середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки, відповідно до ст. 235 КЗпП України; Середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум в установленні строки при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України

Відповідно до платіжного доручення № від 02 серпня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», було перераховано Публічному акціонерному товариству «ПУМБ», суму 25 249,60 гривень, призначення платежу: розрахункові за серпень 2018 рік згідно відомості № 475. (а.с.48-49)

Відповідно до списку відомостей перерахуванню заробітної плати (Згідно документа № КА-00000475 від 02 серпня 2018 року), на особистий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 перераховано суму в розмірі 25 249,60 гривень. (а.с.50)

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначено, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Заробітна плата як винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, складається з таких частин: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5 затверджено Інструкцію зі статистики заробітної плати, яка містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.

Пунктом 1.3 Інструкції передбачено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

Пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору відносяться до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.

Виплата вихідної допомоги передбачена ст. 44 КЗпП України, відповідно до якої при припиненні трудового договору з підстав, визначених зокрема п. 5 ч. 1 ст. 41 працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

З огляду на викладене, вихідна допомога при звільненні працівника не відноситься до заробітної плати, а є складовою інших виплат, що не належать до фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника, згідно до ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівникові перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс», було здійснено повний розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги зменшену на суму податків і зборів при звільненні. Доказів на спростування вказаних обставин позивачем суду не надано.

Встановивши зазначені обставини та дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідачем було проведено повний розрахунок при звільненні в строки, передбачені ст. 44, 116 КЗпП України, а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення вихідної допомоги при звільненні також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 200, 206, 223, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд ст.ст. 38, 44, 47, 116, 117 КЗпП України, суд -

у х в а л и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення вихідної допомоги та середньої заробітної плати - відмовити.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: