РІШЕННЯ

Іменем України

26.12.2018 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Гулієвої М.І..

при секретарі Жовнір Р.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить суд усунути йому перешкоди у користуванні квартирою №3 в будинку №17 по вул. Карпинця І. у м. Львові шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

В обґрунтування вказаного позову позивач покликається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 І. у м. Львові, а відповідачі є членами сімї попереднього власника квартири. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають, спільне господарство з позивачем не ведуть, жодних договорів (угод) про користування чи про порядок користування жилим приміщенням з позивачем не складали. Зареєстрованим місцем проживання відповідачів є вищезазначена квартира. Позивач зазначає, що перебування на реєстраційному обліку відповідачів як членів сімї колишнього власника квартири створює значну кількість незручностей для нього щодо мирного володіння, користування та розпорядження належним йому нерухомим майном. Зокрема, до позивача регулярно звертаються представники кредиторів відповідачів з претензіями щодо майна, оскільки останні систематично не виконують свої грошові зобов'язання згідно укладених кредитних договорів.

Відповідач ОСОБА_3 04 травня 2017 року подав на адресу суду заяву про визнання позову, в якій повністю визнав позовні вимоги і не заперечив проти ухвалення судом рішення про задоволення судових вимог за його відсутності, повідомив суд про те, що наслідки визнання позовних вимог йому відомі.

Відповідач ОСОБА_2, як і його представник, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином судом повідомлені про час і місце слухання справи, в тому числі через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Франківського районного суду м. Львова.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5І та зареєстрований в реєстрі за №207. Згідно з п.1. цього договору, дарувальник (ОСОБА_4) передає Обдаровуваному (ОСОБА_1) безоплатно у власність, а Обдаровуваний приймає у власність як дарунок квартиру АДРЕСА_2.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 І. у м. Львові, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80372097, сформованого 15 лютого 2017 року.

Згідно свідоцтва про народження серія І-СГ №154898, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому 11.10.1997 року батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про народження серія І-СГ №105418, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому 19.12.1998 року батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 24 квітня 2017 року №297, виданою ЛКП «Вулецьке», в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Карпинця І.АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_1, окрім власника прописані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним судом України у справі №6-709цс16 від 16 листопада 2016 року аналіз зазначеної норми (ст. 391 ЦК України) дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є членами сімї попереднього власника квартири, не є членами сімї позивача, не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ОСОБА_1 і не ведуть з ним спільне господарство, припинення права користування вищевказаним житловим приміщенням відповідачами є наслідком припинення права власності колишнього власника квартири АДРЕСА_4 І. у м. Львові, тому вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

При задоволенні позову суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 1280 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою №3 в будинку №17 по вул. Карпинця І. у м. Львові.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування квартирою №3 в будинку №17 по вул. Карпинця І. у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 І.АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, інші дані про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 І.АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 І.АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

відповідачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 І.АДРЕСА_3

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 І.АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2018 р.

Суддя Гулієва М.І.