Дата документу 26.12.2018 Справа № 324/1787/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №324/1787/17 Головуючий у 1 інстанції: Каретник Ю.М.
Провадження № 22-ц/807/288/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем по справі 07.06.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16.12.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини у вигляді продуктів харчування та одягу, проте допомога має нерегулярний характер.

Дитина перебуває на її утриманні, є інвалідом з дитинства, інвалідність встановлена до 19.10.2031 року. У зв'язку з захворюванням дитина потребує додаткових витрат на лікування. Дитині був призначений курс лікування, пов'язаний з іпотерапією, дельфінотерапією, який був проведений за її рахунок. Необхідні ліки вона купує за власний рахунок.

21.07.2017 року за рекомендацією дитячого лікаря невролога ОСОБА_6 вона придбала медичний препарат «Цереброкурин» (розчин для 10 ін'єкцій), вартість якого складає 7 727 грн. 10 коп. Вказаний препарат колола уколами дитині у серпні 2017 року кваліфікований медичний працівник Пологівської ЦРЛ. Крім того, нею купувалися інші ліки на суму 426,89 грн.

На підставі зазначеного просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 4 076 грн. 95 коп. як додаткові витрати на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пов'язані з її лікуванням.

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 02 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які пов'язані з її лікуванням, у розмірі 3882 грн. 07 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 671 грн. 11 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність призначення лікування вказаними позивачем ліками, просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що консультативний висновок, за яким призначено препарат «Цереброкурин», не оскаржений.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня 2018 року справу передано в провадження судді Кримської О.М.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31 серпня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року справу передано у провадження судді-доповідача Дашковської А.В. та визначено склад колегії: головуючий суддя - Дашковська А.В., судді: Кримська О.В., Бєлка В.Ю.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності понесення позивачем додаткових витрат на лікування дитини у загальній сумі 7764,14 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких наведено у зазначеній статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 07.06.2013 року, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 16.12.2016 року шлюб розірвано (т. 1 а.с.7,8).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.10.2013 року (т. 1 а.с.9).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області від 15.11.2017 року № 11574, позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, і має на своєму утриманні сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньок - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с.10).

Із копії посвідчення серії ААГ №119188 від 13.11.2017 року, копій документів з медичної карти ОСОБА_5, копії індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 27, копії епікризу Запорізького обласного дошкільного психоневрологічного центру та копії рекомендацій щодо реабілітаційних заходів дитини-інваліда Запорізького обласного дошкільного психоневрологічного центру судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 дійсно потребує лікування.

Матеріали справи містять копію консультативного висновку кандидата медичних наук ОСОБА_6 від 21.06.2017 року, засвідченого печаткою Навчально-наукового медичного центру «Університетська клініка» Запорізького державного медичного університету, згідно з яким ОСОБА_5 було рекомендовано такі препарати: «Фенибут», «Магне В6» та «Цереброкурин». Аналогічні препарати було рекомендовано кандидатом медичних наук ОСОБА_6 17.09.2016 року, про що свідчить копія долученої до матеріалів справи рекомендації «Оздоровчого центру Москвітіна» (т. 1 а.с.12, 146).

На підтвердження витрат ОСОБА_4 надано копію товарного чека № 0020 від 21.07.2017 року, копії фіскального чека від 21.07.2017 року, згідно з яким вартість пригаданого препарату «Цереброкурин» становить 7727,10 грн., копію фіскального чека від 11.07.2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 було придбано препарат «Магне В6» вартістю 37,04 грн. (т. 1 а.с.14).

Інші надані ОСОБА_4 копії фіскальних чеків є неналежної якості, що робить неможливим їх дослідження, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги (т. 1 а.с.14).

З огляду на зазначене, судом першої інстанції вірно встановлено доведеність понесених ОСОБА_4 додаткових витрат на лікування доньки ОСОБА_5 у загальній сумі 7764,14 грн., а не у сумі 8153,99 грн., як вона вказує у своїй позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності призначення ОСОБА_5 препарату «Цереброкурин» та відсутність рецепту на його придбання.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вказані посилання ОСОБА_3 не підтверджені належними доказами.

Надані ОСОБА_3 копії листів лікувальних закладів не доводять факту безпідставності призначення ОСОБА_5 препарату «Цереброкурин», а також факту його придбання позивачем та використання безпосередньо для лікування дитини.

Матеріалами справи підтверджується факти призначення ОСОБА_5 препарату «Цереброкурин» та придбання вказаного препарату ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до незгоди відповідача з ухваленим у справі судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 02 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: