Справа №477/1375/18 02.08.2018
Провадження №22-ц/784/1353/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

Головуючого Прокопчук Л.М..

Суддів Самчишиної Н.В., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Яценко Л.В.

без участі учасників справи

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 червня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі, постановлену у справі (єдиний унікальний номер 477/1375/18, номер провадження 22-ц/784/1353/18) у складі судді Козаченка Р.В. за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації ОСОБА_2, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень посадової особи органу влади, що порушують право власності,

В С Т А Н О В И Л А :

22 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання незаконними та скасування рішень посадової особи органу влади, що порушують право власності.

Посилалась на те, що їй на праві приватної власності належать п'ять земельних ділянок за кадастровими номерами :10:000:0133, площею - 0.0896 га., :10:000:0134. площею - 0,0897 га. :10:000:0135. площею - 0,0822 га., :10:000:0136. площею - 0,0897 га. та :10:000:0145. площею - 0,1915 га., цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, що розташовані за адресою: Миколаївська обл. Жовтневий (Вітовський) р-н, с/рада Мішково-Погорілівська.

28.04.2016 року на підставі витягів відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області Державним реєстратором Жовтневої (Вітовської) районної державної адміністрації ОСОБА_4 була проведена державна реєстрація речових прав на зазначені об'єкти нерухомого майна. З цього часу відповідно до вимог закону в неї виникло право власності на ці земельні ділянки.

Проте на початку травня 2018 року вона одержала з Жовтневого районного суду Миколаївської області копію ухвали суду від 03.05.2018 року з доданими до неї матеріалами позову у цивільній справі № 477/845/18 з яких вбачалося, що ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Вітовської районної державної адміністрації, державного реєстратора, завідувача сектором державної адміністрації Вітовської районної державної адміністрації ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення.

Зокрема, ОСОБА_3 просить визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер рішення 29631140 від 17.05.2016 року, номер запису про право власності 14537556. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 333 про реєстрацію права власності за ОСОБА 2 на земельну ділянку з кадастровим номером :10:000:0133 площею 0,0896 га, розташовану в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.0896 га за кадастровим номером :10:000:0133;

скасувати кадастровий номер :10:000:0133 в Державному земельному кадастрі;

скасувати рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер рішення 29630598 від 17 травня 2016 року, номер запису про право власності 14538909, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 33 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :10:00:0134 площею 0,0897 га; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки 0,0897 га кадастровий номер :10:00:0134;

скасувати кадастровий номер :10:00:0134 в Державному земельному кадастрі;

скасувати рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер рішення 29450874 від 28.04.2016 р., номер запису про право власності 14353236. реєстраційний номер нерухомого майна 33 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,0822 га кадастровий номер :10:000:0135;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0822 га за кадастровим номером :10:000:0135;

скасувати кадастровий номер :10:000:0135 в Державному земельному кадастрі;

скасувати рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер рішення 29633184 від 17.05.2016 року, номер запису про право власності 14539400, реєстраційний номер нерухомого майна 33 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :10:000:0136 площею 0,0897 га;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.0897 га за кадастровим номером :10:000:0136;

скасувати кадастровий номер :10:000:0136 в Державному земельному кадастрі;

скасувати рішення державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексній номер рішення 29452637 від 28.04.2016 року, номер запису про право власності 14355107, реєстраційний номер нерухомого майна 33 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :10:000:0145, площею 0.1915 га;

скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1915 га за кадастровим номером :10:000:0145;

скасувати кадастровий номер :10:000:0145 в Державному земельному кадастрі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_3 вказує, що 23.03.2006 року на підставі рішення 29 сесії 4 скликання Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого р-ну Миколаївської області за № 5 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і передачу їх у власність громадян» йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 594277 від 14.12.2006 р. кадастровий номер НОМЕР_1. 02:079:0026. на земельну ділянку площею 0,22 га що розташована по вул. Зарічна в с. Мішково-Погорілове Жовтневого р-ну Миколаївської області. Вказаний Державний акт був зареєстрований 14.12.2006 року в Книзі реєстрації державних актів за № 03206796 Жовтневого райвідділу земельних ресурсів.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора Жовтневої районної державної адміністрації з заявою про реєстрацію речових прав на об'єкт нерухомого майна (земельну ділянку) реєстраційний номер земельної ділянки 233 кадастровий номер :02:079:0026 площею 0.22 га цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою с. Мішково-Погорілове, вул. Зарічна, земельна ділянка 1.

Як слідує з Витягу з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 74948009 від 06.12.2016р., державний реєстратор Жовтневої райдержадміністрації ОСОБА_2 - відповідач за результатами розгляду даної заяви прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 06.12.2016 року індексний номер 327440049 (далі - оскаржуване рішення) з внесенням запису № 17842800 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3

Не погоджуючись з діями державного реєстратора щодо реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку, оскільки на думку позивача вони проведені з порушенням вимог закону, що мало наслідком порушення майнових прав позивача на належне їй на законних підставах нерухоме майно (земельні ділянки), просила визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 74948009 від 06.12.2016 року земельної ділянки, загальною площею 0,22 га, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 233, розташованої за адресою Миколаївська область, Вітовський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Зарічна, земельна ділянка, 3, здійсненої державним реєстратором Вітовської (Жовтневої) районної державної адміністрації ОСОБА_2, та запис про державну реєстрацію № 17842800 від 30.11.2017 року речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:079:0026 по вул. Зарічна, в с. Мешково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області за ОСОБА_3 (а.с. 1-5).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 червня 2018 року у відкритті провадження по справі відмовлено та розяснено право позивача на звернення до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом в порядку адміністративного судочинства (а.с. 10-12).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 14-15).

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ч.1 ст. 19, ч.1 ст. 186 ЦПК України, прийшов до висновку про те, що заявлений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Але з висновками суду погодитись не можна.

Як вбачається із позову позивач просила визнати незаконними та скасувати рішення посадової особи органу влади, що порушують право власності.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статі 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судами в порядку цивільного судочинства за наявності сукупності таких умов: 1) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав; 2) якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року у статті 19 визначив, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за виключенням, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Також КАС України надає визначення публічно-правового спору, як спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України ) та адміністративного судочинства - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ у порядку, встановленому цим (пункт 5 частини першої статті 4 КАС України).

При вирішенні питання щодо компетенції суду слід врахувати критерій суб'єктного складу спірних правовідносин, одним з яких є участь суб'єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, із яких виник спір, і кінцеву мету пред'явлення позову.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч. ч. 1, 2 ст. 26 вказаного Закону).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 30.05.2018 року по справі № 907/1215/15|12-106гс18 зроблені такі висновки: до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб'єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

При цьому визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 16.05.2018 року № 337/2535/2017|14-130цс18 зазначено, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на вказані вимоги законів, судової практики, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що змістом позовних вимог позивача є не процедура проходження заяви та прийняття рішення суб'єктом владних повноважень, а захист свого майнового права та оспорювання права на земельну ділянку іншої особи ОСОБА_3 на зареєстровану за ним земельну ділянку

Враховуючи викладене, висновок суду про підвідомчість спору суду адміністративної юрисдикції є передчасним, тому відповідно до положень п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України ухвалу суду слід скасувати.

З посиланням в апеляційній скарзі на те, що судом допущено порушення ст. 32 ЦПК України погодитись не можна. Вказана норма регулює недопустимість спорів між судами про підсудність.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Таким чином, та обставина, що позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі Миколаївським окружним адміністративним судом з посиланням на те, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а судом загальної юрисдикції - з тих підстав, що спір підлягає розгляджу в порядку адміністративного судочинства, не є спором про підсудність.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 червня 2018 року скасувати і направити справу для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 02 серпня 2018 року