П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5856 Головуючий у1-й інстанції - Колесник О.М.

Унікальний №753/8535/18 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

за участю секретаря Пузикової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - ОСОБА_3, про видачу обмежуваного припису,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_4 через свого представника, адвоката ОСОБА_5, звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_6

ОСОБА_4 обґрунтовувала свою заяву тим, що з 2015 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 З 2017 року сімейні стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично припинились. Після цього ОСОБА_3 вчиняє дії відносно ОСОБА_4, пов'язані з словесними образами, погрозами, приниженням, переслідуванням, залякуванням з допомогою телефону, sms-повідомлень, шляхом переслідування заявника особисто та на автомобілі в місцях її проживання та роботи.

Заявник зазначає, що такі дії з боку ОСОБА_3 щодо неї стали підставою для побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та завдали шкоди психологічному здоров'ю.

У зв'язку з такою ситуацією ОСОБА_4 вимушена була звернутись до Дарницького управління поліції ГУ НП України в м. Києві з приводу вищенаведених дій заінтересованої особи із заявою щодо застосування психологічного насильства.

За наведених обставин ОСОБА_4 просила суд встановити ОСОБА_3 обмежувальний припис строком на 6 місяців з виконанням зобов'язання: заборони наближатись на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи та інших місць проживання родичів ОСОБА_4, заборони особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому для нього місці, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборони вести листування, телефонні переговори, смс та іншу переписку за допомогою стільникового зв'язку з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб; заборони використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_4

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року заяву задоволено частково.

Суд встановив ОСОБА_3 обмежувальний припис терміном на шість місяців шляхом:

1) заборони наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 до адреси: АДРЕСА_1;

2) заборони наближатись на відстань 100 метрів до місця роботи ОСОБА_4 до адреси: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3;

3) заборони наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) рідних та близьких, де перебуває ОСОБА_4 до адрес: АДРЕСА_4; АДРЕСА_5;

4) заборони особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_3, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею;

5) заборони вести листування, телефонні переговори, смс та іншу переписку за допомогою стільникового зв'язку з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб;

6) заборони використання та розповсюдження особистих даних ОСОБА_4 (фото, відео, телефонні контакти).

В решті вимог заяви ОСОБА_4 судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.144-147).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 заперечувала проти її задоволення та вказала, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року є законним і обґрунтованим, а тому просила апеляційну скаргу відхилити та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu14;Про судоустрій і статус суддів&qu6 ; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &qu ;Голос України&q?я ; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qug=;Прикінцеві та перехідні положення&q?о ; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?нн;Про судоустрій і статус суддів&q?ня; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qu=U; Перехідні положення&qut'; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, ОСОБА_4 та її представника, адвоката ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису, районний суд на підставі дослідження та аналізу наданих заявником доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту подій, пов'язаних із переслідуванням, нав'язуванням своєї волі проти волі іншої особи, залякуванням із застосуванням фізичної сили, психологічного насильства з боку ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4, що дає суду правові підстави для застосування обмежувального припису.

Свою незгоду з рішенням суду ОСОБА_3 у поданій ним апеляційній скарзі аргументує наявністю порушень районним судом норм процесуального права в ході розгляду справи, які виявилися: у неналежному повідомленні про місце та час розгляду справи, що призвело до порушення принципу рівності сторін у цивільному процесі; у дослідженні та покладенні в основу рішення недопустимих доказів, отриманих та досліджених із порушенням процесуальних норм; викладення позиції заявника та заінтересованої особи із зазначенням обставин, які не повідомлялись суду сторонами.

Указані аргументи відхиляються апеляційним судом як такі, що не можуть бути прийняті у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення та направлення справи на новий розгляд (відповідно до змісту прохальної частини апеляційної скарги; а.с.146), з огляду на таке.

У відповідності до ч.2 ст. 350-5 ЦПК України суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Заява була подана представником заявника, адвокатом ОСОБА_5, 11 травня 2018 року о 14 год. 29 хв. (а.с.1). Таким чином, строк розгляду заяви і прийняття рішення судом спливав о 14 год. 29 хв. 14 травня 2018 року.

Ураховуючи положення ч.2 ст. 350-5 ЦПК України, ОСОБА_3 був належним чином - шляхом направлення sms (а.с.94), повідомлений про дату і час судового засідання і його посилання на відсутність на інтернет-сайті Дарницького районного суду м. Києва інформації про розгляд справи не може слугувати поважною причиною, з якої заінтересована особа не мала ніякої змоги дізнатися про зміст справи.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, у судовому засіданні двічі оголошувалась перерва, зокрема, за клопотанням ОСОБА_3 і йому було надано можливість і достатній час (в рамках процесуальних строків) для ознайомлення з матеріалами справи та отримання правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України &quпр;Про електронний цифровий підпис&quві;. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом (ч.3 ст. 100 ЦПК).

У даному випадку в суді першої інстанції електронні докази були подані представником заявника, який наділений відповідними повноваженнями, і засвідчені його власноручним підписом, тому є належними і допустимими.

Щодо некоректного, на думку ОСОБА_3, викладення районним судом в описовій частині оскаржуваного рішення позиції заявника та заінтересованої особи апеляційний суд апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1 ч.3 ст. 265 ЦПК суд зазначає стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, а не буквально відтворює увесь зміст позицій сторін.

Таким чином, у апеляційного суду відсутні підстави для прийняття аргументів апеляційної скарги ОСОБА_3

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що за правилом ч.2 ст.81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

У даному випадку апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить жодного посилання на докази відсутності дискримінації.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам учасників справи у сукупності з наявними у розпорядженні суду доказами, висновки суду щодо наявності підстав для задоволення вимог заяви ОСОБА_4 відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 1 серпня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома