ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 630/491/17-ц

провадження № 22ц/818/912/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3, представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2018 року в складі судді Малихіна О.О.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ частини житлового будинку, господарських будівель і споруд та виділ частини земельної ділянки, який в подальшому уточнила.

Позовна заява мотивована тим, що житловий будинок, який розташовано в АДРЕСА_1 ? частині належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 08 листопада 2006 року, реєстровий № 2-1287, а інша ? частина будинку - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 08 листопада 2006 року, реєстровий № 2-1285.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 08 листопада 2006 року, реєстровий № 2-1291, їй також належить ? частина земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0985 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Співвласником іншої частини земельної ділянки є ОСОБА_3

Зазначила, що на даний час житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, а також земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1 користується тільки ОСОБА_3

Для того, щоб вільно розпоряджатися своїм майном на правах власника, вона бажає виділити належну їй частину житлового будинку, надвірних будівель і споруд, а також земельної ділянки.

Вказала, що відповідно до висновків проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи, найбільш прийнятним є третій варіант розподілу житлового будинку та надвірних будівель; щодо визначення порядку користування земельною ділянкою - найбільш прийнятним є також третій варіант.

Просила провести виділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 згідно з третім варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21018/2315/2316/2317, складеної 15 лютого 2018 року; перерозподілити ідеальні частки у праві власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 39/100 частин житлового будинку, загальною площею 71,30 кв. м., житловою площею 46,20 кв. м., підсобною площею 25,10 кв. м., які складаються з житлової кімнати «1-4», площею 18,0 кв. м., житлової кімнати «1-3», площею 7,4 кв. м., житлової кімнати «1-2», площею 10,0 кв. м., а також надвірних будівель і споруд: вбиральні літ. «Д», душ літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», сарай літ. «В», огорожі № 1, що розташовані по АДРЕСА_1; виділити їй в особисте користування земельну ділянку, площею 492,5 кв. м., в тому числі, під будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію у розмірі 27 728,00 грн. та судові витрати, а саме вартість експертизи у розмірі 5445,00 грн. та судовий збір в розмірі 960,00 грн., а всього 6405,00 грн.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, виділено в натурі ОСОБА_1 у житловому будинку літ. «А-1», який розташований за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, наступні приміщення: житлову кімнату «1-4» площею 18,0 кв. м, житлову кімнату «1-3» площею 7,4 кв. м, житлову кімнату «1-2» площею 10,0 кв. м. та надвірні будівлі: вбиральня літ. «Д», душ літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», сарай літ. «В», огорожу № 1, що складає 43/100 часток від житлового будинку; зобов'язати ОСОБА_1 для здійснення поділу провести переустаткування у житловому будинку, а саме: закласти дверні прорізи між приміщеннями «1-1» та «1-2», «1-2» та «1-4»; улаштувати дверні прорізи між приміщеннями «1-3» та «1-4»; в приміщенні «1-3» улаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку; приміщення «1-2» улаштувати під кухню; обладнати квартиру самостійними системами опалення та електропостачання; розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу без улаштування перегородки; припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 43/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 поділено в натурі земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 виділивши на користь ОСОБА_1 на належну їй ? частину земельну ділянку площею 492,5 кв. м, межу розподілу якої провести наступним чином: від лінії забудови по АДРЕСА_1 розділивши огорожу на відрізки з розмірами від точки «В» до точки «С» - 5,04 м. і від точки «С» до точки «Д» - 8,09 м., далі від точки «С» по прямій лінії довжиною 16,6 м., потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,5 м., далі повернув направо по прямій лінії довжиною 3,0 м. та по лінії розподілу житлового будинку, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки до точки «А»; припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на ? частину земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1; залишено право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 7/100 частин житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 в складі домоволодіння за вказаною адресою, співвласником якого в ? частині на праві спільної часткової власності є ОСОБА_3; визначено, що у володінні ОСОБА_3 залишається частина земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, цільове призначення для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, площею 492,5 кв. м.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 825,60 грн., витрату на залучення експерта в сумі 4682,70 грн.; в іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 125,90 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що в наданому позивачем технічному паспорті зазначено самочинне будівництво (прибудова) літ. «А3-1», а відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 квітня 2018 року, за адресою спірного майна значиться самовільно зведене майно: прибудови літ. «А2-1», «А3-1», приміщення 1-7, вартістю 4444,00 грн.; що це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку, на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, в тому числі, продаж його з прилюдних торгів.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Бровченка І.О. від 28 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Бровченка І.О. від 17 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів Бровченка І.О., Піддубного Р.М., Кіся П.В. від 17 вересня 2018 року призначено справу до розгляду.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено цивільну справу № 630/491/17-ц (22ц/818/912/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частини житлового будинку, господарських будівель і споруд та виділ частини земельної ділянки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2018 року в складі колегії суддів Бурлака І.В., Кіся П.В., Яцини В.Б. призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

06 листопада 2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що рішення суду є законним, апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому вказала, що прибудова «А2-1» зведена в 1977 році, отримана в спадок, тому не є самочинною; що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

22 грудня 2018 року представник позивача надала пояснення, в яких вказала, що прибудови літ. «А2-1», «А3-1» збудовані за життя спадкодавця, оскільки збудовані відповідно в 1977 році та у 2003 році, що підтверджується технічним паспортом та свідоцтвом про право на спадщину за законом; що відповідач користується всім будинком та перешкоджає позивачу користуватися своєю частиною.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що виділяючи частки в натурі та відступаючи від ідеальних часток, змінена частка виділяється тільки позивачу.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2006 року за реєстровим номером № 2-1287 ОСОБА_1 на праві власності належить ? житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1. На земельній ділянці площею 985 кв. м. розташований житловий будинок літ. А-1, шл. блок, шл. бетон, житловою площею 46,20 кв. м. При цьому, у житловому будинку є надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», душ літ. «Є», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», водопровід літ. «К», зливна яма літ. «Я», огорожа № 1-3.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна видано ОСОБА_3

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Люботинського бюро технічної інвентаризації, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 21 листопада 2006 року № 12582640.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 листопада 2006 року за реєстровим номером № 2-1291 ОСОБА_1 на праві власності належить ? земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 0,0985 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна видано ОСОБА_3

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Комунальним підприємством «Люботинське БТІ» станом на 31 серпня 2017 року, на земельній ділянці площею 985,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 розташований житловий будинок літ. «А-1» 1958 року забудови, з прибудовами літ. «А1-1» 1977 року забудови, літ. «А2-1» 1977 року забудови, літ. «А3-1» 2003 року забудови, з навісом літ. «а1», збудованим після 2006 року, та надвірними будівлями: погребом літ. «ап» 1958 року забудови, літньою кухнею літ. «Б» 1977 року забудови, літньою кухнею літ. «Б-1» 1985 року забудови, тамбуром літ. «б» 1986 року забудови, сараєм літ. «В» 1977 року забудови, вбиральнею літ. «Д» 1975 року забудови, душем літ. «Є» 1982 року забудови, гаражем літ. «Ж» 1985 року забудови, сараєм літ. «З» 1987 року забудови, водогоном літ. «К» 1988 року забудови, вигрібної ями літ. «Я» 2001 року забудови.

Вказаний житловий будинок має загальну площу 71,30 кв. м, в тому числі, житлова площа 46,20 кв. м., підсобна (допоміжна) площа 25,10 кв. м.

Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Люботинське БТІ» від 31 серпня 2017 року самочинно збудованою є лише прибудова до житлового будинку літ. «А3-1» 2003 року забудови, яка в експлуатацію не прийнята.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25 квітня 2018 року № 121931893 самовільно зведено: прибудови літ. «А2-1», «А3-1», приміщення 1-7, вартістю 4444,00 грн.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (частина друга статті 367 ЦК України).

Статтею 358 ЦК України встановлено, що кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно положень статті 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 120 Земельного Кодексу України передбачено, що право на земельну ділянку визначається пропорційно частки у праві власності на будівлю або споруду.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 21018/2315/2316/2317 від 15 лютого 2018 року, об'ємно-планувальне рішення житлового будинку не дозволяє реконструювати житловий будинок таким чином, щоб виділити співвласнику ізольовані житлові і інші приміщення із самостійними виходами, які б відповідали ідеальній частці в праві власності. Тому, експертом запропоновано шість можливих варіантів розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі з відступом від ідеальних часток співвласників, в тому числі, три варіанти без урахування самочинної прибудови літ. «А3-1», а також запропоновано три варіанти виділу частини земельної ділянки, виходячи із належних співвласникам часток в праві спільної часткової власності.

У досліджуваній частині висновку від 15 лютого 2018 року експертом наведений опис усіх будівель, які наявні на земельній ділянці згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 31 серпня 2017 року. З цього опису виключені прибудова літ. «А3-1» та навіс літ. «а1». Таким чином, перед проведенням дослідження з поставлених питань експерт визначив обсяг нерухомого майна, яке є предметом дослідження, та його ринкову вартість в розмірі 252 534,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що експертом запропоновані без урахування самочинної прибудови літ. «А3-1» лише четвертий, п'ятий та шостий варіанти виділу частки житлового будинку і надвірних будівель, які слід розглядати в сукупності з варіантами розподілу земельної ділянки. На це правильно звернув увагу і суд першої інстанції, однак, при розгляді позову не врахував уточнених позовних вимог.

Оцінюючи визначені варіанти розподілу житлового будинку і земельної ділянки, слід вказати, що в даному випадку інтересам позивача відповідає шостий варіант розподілу житлового будинку, згідно з яким судовий експерт пропонує на користь співвласника виділити у житловому будинку такі приміщення: житлову кімнату «1-4» площею 18,0 кв. м, житлову кімнату «1-3» площею 7,4 кв. м, житлову кімнату «1-2» площею 10,0 кв. м, та надвірні будівлі: вбиральня літ. «Д», душ літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», сарай літ. «В», огорожу № 1, що складає 43/100 часток від житлового будинку, а відповідачу - житлову кімнату «1-5» площею 10,8 кв. м., кухню «1-1» площею 12,6 кв. м., прибудову площею 7,6 кв. м. та надвірні будівлі: погріб літ. «ап», літню кухню літ. «Б», літню кухню літ. «Б1», тамбур літ. «б», водогін літ. «К», вигрібну яму літ. «Я», огорожу №№ 2, 3, що складає 57/100 часток від житлового будинку.

Такий варіант наближений до розміру ідеальних часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок та передбачає сплату на користь позивача відповідачем грошової компенсації в розмірі 17 375,00 грн., оскільки частка відповідача може збільшитися з 1/2 до 57/100.

До того ж такий варіант передбачає мінімальний обсяг робіт з переобладнання в житловому будинку, які слід виконати для створення двох ізольованих квартир, заклавши дверний проріз між приміщенням «1-1» та «1-2», що не потребує втручання в несучі конструкції житлового будинку.

Пріоритет шостого варіанту судової експертизи над іншими полягає в тому, що в користуванні відповідача залишається та частина житлового будинку, в якій знаходяться усі інженерні комунікації та побутові приміщення: кухня, котельня, передня, а також санвузол і ганок, якими вона фактично користується та які вважає своєю власністю.

Інші варіанти розподілу житлового будинку, четвертий і п'ятий, не відповідають інтересам сторін, оскільки передбачають суттєві переобладнання в житловому будинку з втручанням у несучі конструкції, виконання яких буде залежати від волі сторін, які змушені будуть понести значні витрати на їх проведення, що безумовно потягне за собою суттєві зміни в установленому способі життя. Крім цього, обидва варіанти передбачають значну диспропорцію у частках співвласників, що порушує інтереси позивача, а також можуть викликати труднощі для сторін у розмежуванні земельних ділянок та їх подальшому використанні.

Проте, розподіл земельної ділянки повинно бути здійснено за третім варіантом, оскільки передбачає найбільш простий спосіб прокладання межі між двома ділянками, що створює найбільш сприятливі умови користування такими ділянками для кожного з співвласників та їх повної ізоляції один від одного. Так, за запропонованим варіантом розподілу земельною ділянкою передбачається, що в користування співвласників пропонується земельні ділянки площею 492,5 кв. м кожна, що відповідає їх часткам у праві власності на земельну ділянку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що застосування при вирішенні справи в цілому шостого варіанту розподілу житлового будинку та, відповідно, третій варіант розподілу земельної ділянки, в даному випадку, хоча формально і буде перевищено розмір частки в будинку, яка виділяється на користь позивача, та тим розміром, який нею вказаний в уточненому позову, судом не буде порушено принцип диспозитивності, оскільки обсяг майна та прав на нього, які підлягають виділу на користь позивача співпадають з тим обсягом майна, який позивач очікувала отримати у свою особисту власність і визначила у позовних вимогах, однак, при цьому не врахував уточнень до позовної заяви та не зазначив, яку частку отримує при цьому відповідач.

Посилання ОСОБА_3 на те, що в наданому позивачем технічному паспорті зазначено самочинне будівництво (прибудова) літ. «А3-1», а відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 25 квітня 2018 року, за адресою спірного майна значиться самовільно зведене майно: прибудови літ. «А2-1», «А3-1», приміщення 1-7, вартістю 4444,00 грн.; що це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку, на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, в тому числі, продаж його з прилюдних торгів, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, визначено, що прибудовою (до житлового будинку) є частина будинку, розташована поза контуром її капітальних зовнішніх стін і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну.

В пункті 3.2. Інструкції зазначені дії, які повинні виконати суб'єкти господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна у разі виявлення самочинно збудованих будинків або прибудов до будинків.

В той же час, в Інструкції чітко визначено, що не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що непотрібним є введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема, для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Іншим спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює відносини в сфері виникнення та реєстрації прав власності громадян на об'єкти нерухомого майна, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Особливості державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, передбачені в статті 31 цього Закону. Однак, такі особливості, які полягають у спрощенні підходу в оформленні документів на збудовані об'єкти нерухомого майна, стосуються тих випадків, коли державну реєстрацію права власності на закінчений будівництвом об'єкт нерухомого майна ще не проведено.

Матеріали справи свідчать про те, що право власності на житловий будинок літ. «А-1» 1958 року забудови з прибудовами літ. «А1-1» 1977 року забудови та літ. «А2-1» 1977 року забудови вже було зареєстровано на ім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_3

Таким чином, обсяг нерухомого майна, з якого може бути виділена відповідна частка в натурі, складають житловий будинок літ. «А-1» з двома прибудовами «А1-1» і «А2-1» та надвірними будівлями, оскільки право власності сторін по справі на це майно виникло на законних підставах.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції по - перше, не врахував уточнені позовні вимоги, і по - друге, не визначив частку, яку відповідач при цьому отримує; які зобов'язання, крім переобладнань, ще покладаються на позивача; не перерозподілив частки сторін.

В частині розподілу житлового будинку за третім варіантом позов не підлягає задоволенню з підстав, зазначених вище.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні судового рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв'язку з чим відповідно до статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову позивача з мотивів, зазначених вище.

У відповідності до частин 1,3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати за проведення експертизи.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено частково, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 960,00 грн. та 5445,00 грн. за проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 липня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Перерозподілити ідеальні долі співвласників у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 43/100 часток замість ? , а за ОСОБА_3 - 57/100 часток замість ? за шостим варіантом судової будівельно - технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф.. М.С.Бокаріуса від 15 лютого 2018 року наступним чином:

Виділити ОСОБА_1 у житловому будинку літ. «А-1», який розташований за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, наступні приміщення: житлову кімнату «1-4» площею 18,0 кв. м, житлову кімнату «1-3» площею 7,4 кв. м. житлову кімнату «1-2» площею 10,0 кв. м. та надвірні будівлі: вбиральня літ. «Д», душ літ. «Є», сарай літ. «З», гараж літ. «Ж», сарай літ. «В», огорожу № 1, що складає 43/100 часток від житлового будинку.

Виділити ОСОБА_3 у житловому будинку літ. «А-1», літ. «А2-1», який розташований за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, наступні приміщення: житлову кімнату «1-5» площею 10,8 кв. м., кухню «1-1» площею 12,6 кв. м., прибудову площею 7,6 кв. м. та надвірні будівлі: погріб літ. «ап», літню кухню літ. «Б», літню кухню літ. «Б1», тамбур літ. «б», водогін літ. «К», вигрібну яму літ. «Я», огорожу №№ 2, 3, що складає 57/100 часток від житлового будинку.

Припинити право спільної часткової власності співвласників в зв'язку з виділенням їх часток майна в натурі.

Зобов'язати ОСОБА_1 для здійснення поділу провести наступні переобладнання: закласти дверні прорізи між приміщеннями «1-1» та «1-2», «1-2» та «1-4»; влаштувати дверні прорізи між приміщеннями «1-3» та «1-4»; в приміщенні «1-3»; влаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку; приміщення «1-2» влаштувати під кухню; обладнати квартири самостійними системами опалення та електропостачання; розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки.

Зобов'язати ОСОБА_1 повідомити органи державного архітектурно-будівельного контролю, місцеві органи виконавчої влади про здійснення переобладнань, погодити переобладнання з органами державного пожежного нагляду та газовим господарством та виконати ці переобладнання за проектом, розробленим організацією, яка має ліцензію на виконання даного виду робіт.

Зобов'язати ОСОБА_3 виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 у розмірі 17 375,00 грн.

Виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 492,5 кв. м., у тому числі під будівлями за третім варіантом судової будівельно - технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса від 15 лютого 2018 року.

Виділити ОСОБА_3 в користування земельну ділянку площею 492,5 кв. м., у тому числі під будівлями за третім варіантом судової будівельно - технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса від 15 лютого 2018 року таким чином: границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянки на ділянки: від лінії забудови по АДРЕСА_1 розділивши огорожу на відрізки з розмірами від точки «В» до точки «С» - 5,04 м і від точки «С» до точки «Д» - 8,09 м, далі від точки «С» по прямій лінії довжиною 16,6 м, потім повернув наліво по прямій лінії довжиною 1,5 м, далі повернув направо по прямій лінії довжиною 3,0 м та по лінії розподілу житлового будинку, потім по прямій лінії до границі земельної ділянки до точки «А».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 960,00 грн. за подачу позовної заяви та 5445,00 грн. за проведення експертизи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 грудня 2018 року.