441/1443/18 2/441/749/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.

за участю секретаря - Цап І.М.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

22.10.1982 помер ОСОБА_4, який був власником житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в с. Зашковичі, вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.08.2018 звернулись із позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами по вул. Озерна, 5 в с. Зашковичі Городоцького р-ну Львівської обл., і зокрема на 1/2 частку будинковолодіння кожній в спадковому майні померлого за законом.

Вимоги мотивували тим, що являються дочками ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яким є будинковолодіння, що знаходиться в с. Зашковичі по вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області і складається з житлового будинку та господарських споруд, який він успадкував після смерті свого батька, за життя не складав заповітного розпорядження.

Зазначають, що спадщину фактично прийняли, оскільки постійно проживали та були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував право власності на вказаний будинок нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер 22.10.1982.

У зв»язку з цим позивачі просять визнати за ними право спільної часткової власності кожній на 1/2 частку житлового будинку №5 в с. Зашковичі, вул. Озерна Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 22.10.1982, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок, тому вони не можуть оформити спадщини у нотаріальному порядку.

09.11.2018 позивач ОСОБА_2 подала до суду відзив у якому просить залишити її позовну вимогу без розгляду у зв»язку з відмовою від своєї частки у спадщині на користь сестри ОСОБА_1 (а.с.53). Внаслідок цього, позивач ОСОБА_1 збільшила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в с. Зашковичі, вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області (а.с.54)

Ухвалою судді від 03.09.2018 провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, розташованого у с. Зашковичі, вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області з господарськими та надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, що помер 22.10.1982 року. Позивач ОСОБА_2 відмовилася від своєї позовної вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку.

Представник відповідача Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з»явився, 06.12.2018 подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають (а.с. 55-56)

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши позивачів, їх представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 17.12.2018 провадження у справі за позовною вимогою ОСОБА_2 до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в порядку спадкування за законом закрито у зв»язку з відмовою позивача від позову (а.с.58)

Судом встановлено, що згідно даних вказаних у технічному паспорті житловий будинок в с. Зашковичі, вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області зведений у 1952 році, складається з однієї житлової кімнати, кухні, коридору, підсобного приміщення, житлова площа - 15,2 кв.м, загальна площа 63,8 кв.м., підсобна 48,6 кв.м. (а.с.18-21). Згідно довідки про актуальний стан житлового будинку - самочинного будівництва, добудов, надбудов, перепланувань чи переобладнань не виявлено. Інвентаризаційна вартість нерухомого майна становить 49645 грн. 00 коп. (а.с.25)

Головою вказаного домогосподарства був батько позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягами з погосподарських книг с. Зашковичі та випискою з погосподарської книги №3 Великолюбінської селищної ради за 1980 1982 рр. (а.с.26)

Відповідно до довідки Великолюбінської селищної ради №535 від 16.07.2018 (а.с.23) спадкодавець ОСОБА_4 до дня смерті (22.10.1982) був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті разом з ним були зареєстровані і проживали дружина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

ОСОБА_8 мати позивача померла 19.04.1999, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СГ № 409603 від 23.02.2016р., яка спадщину після смерті чоловіка не приймала, ОСОБА_4 батько позивача помер 22.10.1982, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 299477 від 21.08.2003 (а.с.9,11)

Відповідно до ОСОБА_3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 02.03.2016 (а.с.27) батьки позивача дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, номер актового запису 100.

Позивач ОСОБА_1 є їх дочкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 026070 від 18.05.1967, паспортними даними та копією свідоцтва про укладення шлюбу за яким позивач змінила прізвище з «Гавуляк» на «Вигнанська» серія І-СГ № 498504 від 14.09.1985 (а.с.5-6,12,15). Також факт родинних відносин між ними підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_4, номер актового запису 13 від 11.09.1943 (а.с.14). На день смерті батька була прописана, постійно проживала у спадковому будинку ОСОБА_1, а отже згідно положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Між тим, листом приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 від 20.08.2018 №242/01-16 (а.с.17) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №5 по вул. Озерна у с. Зашковичі Городоцького району Львівської області з тих підстав, що на вказане майно відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно ст.328 ЦК України в ред. 2004 право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України в ред. 2004, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстр будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені Міністерством комунального господарства У PCP 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року.

Указом Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва, зокрема за вказаними Указом підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Такого висновку дійшов ВСУ, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 у справі №6-137цс13, яка згідно зі статтею 360-7 ЦПК є обовязковою для судів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2004, якщо спадщина відкрилася після 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_4 помер 22.10.1982, до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України 1963, прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Статею 549 ЦК УРСР, передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

За змістом розд. УІІ вказаного Кодексу прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчать про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Батько позивача ОСОБА_4 мав у власності житловий будинок №5 по вул. Озерна у с. Зашковичі Городоцького району Львівської області, який отримав у спадок від свого батька ОСОБА_10, що помер 26.12.1973 року (а.с.10). Однак батьки позивача, які були зареєстровані і до дня смерті постійно проживали в с. Зашковичі, Озерна, 5 Городоцького району Львівської області за життя не зареєстрували право власності на вказаний житловий будинок, таке підтверджується довідкою Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 07.08.2018 № 1484 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, інше за № 136396640 від 03.09.2018 (а.с. 24,33,47,48)

З матеріалів справи видно, що спадкових справ після смерті ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 не заводились, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.09.2018 (а.с.43-46)

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловим будинком №5 по вул. Озерна у с. Зашковичі Городоцького району Львівської області неправомірно, або що такий є самочинно побудований, в суді не встановлено.

Таким чином, суд приходить переконання про успадкування позивачем житлового будинку, оскільки така фактично прийняла спадщину.

На підставі викладеного суд знаходить за належне визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, що знаходиться в с. Зашковичі, вул. Озерна, 5 Городоцького району Львівської області за ОСОБА_1, оскільки позивач є спадкоємцем за законом належного майна ОСОБА_4, який за життя не оформив права власності на вказаний житловий будинок.

Суд залишає судовий збір за позивачем, оскільки про таке просила позивач.

Керуючись ст.ст. 4,10,89,209,258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 373, 392, 1218, 1225, 1269 ЦК України в ред. 2004, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на житловий будинок №5 з господарськими та надвірними спорудами, що розташовані в с. Зашковичі по вул. Озерна Городоцького району Львівської області, після смерті ОСОБА_4, який помер 22.10.1982р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «28» грудня 2018р.

СуддяОСОБА_11