Справа №359/5237/18
Провадження №2-з/359/129/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

за участю представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

В листопаді 2018 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» звернулось до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ТОВ «БК «Княжичі» про визнання за ними права власності на земельну ділянку. В ході розгляду цієї цивільної справи ТОВ «Агрофірма «Іванків» також пред'явила позов та просить відмовити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні позову та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району. Водночас, ТОВ «БК «Княжичі» має намір відчужити ці об'єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить виконання рішення суду про визнання за ТОВ «Агрофірма «Іванків» права власності на спірні земельні ділянки. Тому ТОВ «Агрофірма «Іванків» просить суд з метою забезпечення пред'явленого позову накласти арешт на земельні ділянки площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району, та оголосити заборону відчуження цих об'єктів нерухомого майна.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні. В обґрунтування заявлених вимог вона додатково посилається на те, що на інтернет-сайті www.domik.ua розміщено оголошення про продаж спірних земельних ділянок. Крім того, Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, розпочатого за фактом використання завідомо підробленого протоколу загальних зборів ТОВ «БК «Княжичі». Ці обставини додатково підтверджують загрозу відчуження земельних ділянок у власність інших осіб. Тому представник заявника ОСОБА_1 просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення цієї заяви. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» не подала жодного доказу на підтвердження обставин, які свідчать про реальну, а не надуману загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду. ТОВ «БК «Княжичі» ніколи не розміщувало оголошення про продаж спірних земельних ділянок. Відтак, оголошення, на яке посилається представник заявника ОСОБА_1, є підробленим та розміщено невідомою особою. ТОВ «Агрофірма «Іванків» не має жодного права на спірні земельні ділянки, а поданий ним позов є надуманим та безпідставним. До того ж, питання про прийняття цього позову в одне провадження з позовом, пред'явленим ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ще не вирішено. Ця обставина свідчить про те, що заява про забезпечення позову є передчасною. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні цієї заяви.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 подав клопотання про застосування зустрічного забезпечення. В обґрунтування цього клопотання він посилається на те, що 1 грудня 2017 ТОВ «БК «Княжичі» уклало з ТОВ «Крона інвест груп» договір оренди №01-12/17-01. Однак арешт спірних земельних ділянок перешкоджає реєстрації цього договору. У зв'язку з цим ТОВ «БК «Княжичі» позбавлено можливості отримувати орендну плату. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить вжити заходи зустрічного забезпечення в розмірі 19241523 гривень 69 копійок.

Інший представник відповідача ОСОБА_3 категорично заперечує проти задоволення заяви про забезпечення позову. В обґрунтування своїх заперечень він також посилається на те, що ТОВ «Агрофірма «Іванків» не має жодного права на спірні земельні ділянки. Пред'явлений ним позов не підлягає задоволенню. Ця обставина свідчить про те, що подача заяви про забезпечення позову є способом зловживання правом, спрямованим на втручання у господарську діяльність ТОВ «БК «Княжичі». Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні цієї заяви.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з'явились у судове засідання. Як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Вислухавши пояснення представників заявника та відповідача, а також дослідивши подані ними письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 4 липня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред'явили до ТОВ «БК «Княжичі» позов про визнання за ними права власності на земельну ділянку (а.с.10-15).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2018 року (а.с.16-17) було відкрито провадження у цивільній справі.

6 листопада 2018 року ТОВ «Агрофірма «Іванків» також пред'явило позов (а.с.18-25), яким просить відмовити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні позову та визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з п.1, п.2 ч.1 та ч.3 ст.150 цього ж Кодексу позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії щодо предмета спору. Водночас, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В матеріалах цивільної справи міститься роздруківка оголошення, розміщеного на сайті www.domik.ua, про продаж приміщень комерційного призначення Іванківської птахофабрики (а.с.30). Однак в цьому оголошенні відсутня інформація про продаж земельних ділянок. Ця обставина свідчить про те, що вказаний письмовий доказ жодним чином не стосується предмета доказування та є неналежним в розумінні ст.77 ЦПК України.

Водночас, безспірним та цілком логічним є те, що відчуження відповідачем спірних земельних ділянок у власність інших осіб унеможливить не тільки виконання рішення суду, але й в цілому задоволення позову, пред'явленого ТОВ «Агрофірма «Іванків». Крім того, заявник буде вимушений додатково звертатись до суду з позовами про визнання недійсними договорів про відчуження спірних земельних ділянок. Ця обставина додатково свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить ефективний захист та поновлення прав ТОВ «Агрофірма «Іванків».

Крім того, заявник просить накласти арешт виключно на ті земельні ділянки, на які він просить визнати за ним право власності. Ця обставина свідчить про те, що вказаний захід забезпечення позову є повністю співмірними із заявленими позовними вимогами. До того ж, арешт земельних ділянок полягає лише у тому, що ТОВ «БК «Княжичі» позбавляється можливості тільки розпоряджатись цими об'єктами нерухомого майна. Натомість, відповідач матиме право повноцінно володіти та користуватись земельними ділянками. Ця обставина свідчить про те, що вжиття вказаного заходу забезпечення позову жодним чином не вплине на господарську діяльність ТОВ «БК «Княжичі».

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення позову, пред'явленого ТОВ «Агрофірма «Іванків» допустимо накласти арешт на земельні ділянки площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до п.1 ч.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Безумовно, накладення арешту на земельні ділянки відповідача є втручанням держави у право ТОВ «БК «Княжичі» на мирне володіння його майном. Водночас, таке втручання є виправданим, оскільки воно здійснюється виключно в інтересах суспільства, що полягає в забезпеченні цивільного судочинства та запобіганні виникнення нових спорів з іншими особами, які можуть придбати спірні земельні ділянки. Ці обставини красномовно свідчать про те, що накладення арешту на вказані об'єкти нерухомого майна ґрунтуються на суворому дотриманні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Суд вважає, що наведені обставини є додатковою, але не менш вагомою підставою для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Аналіз цього правила свідчить про те, що суд не має повноважень на розгляд цивільної справи по суті під час розгляду заяви про забезпечення позову. Тому суд критично оцінює посилання представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на безпідставність позову, пред'явленого ТОВ «Агрофірма «Іванків».

Крім того, забезпечення позову допускається не тільки до відкриття провадження у цивільній справі, але, навіть, до пред'явлення позову. У зв'язку з цим суд критично оцінює доводи представника відповідача ОСОБА_2 з приводу недопустимості забезпечення позову до прийняття позову ТОВ «Агрофірма «Іванків» в одне провадження з позовом, пред'явленим ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Водночас, у зв'язку з накладенням арешту на земельні ділянки ТОВ «БК «Княжичі» об'єктивно позбавлено можливості відчужити ці об'єкти нерухомого майна у власність інших осіб. У такий спосіб загроза утруднення виконання рішення суду та унеможливлення ефективного захисту та поновлення прав ТОВ «Агрофірма «Іванків» усувається в повному обсязі. В такому випадку потреба у додатковому оголошенні заборони відчуження спірних земельних ділянок відсутня.

З огляду на це суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині цієї вимоги ТОВ «Агрофірма «Іванків» належить відмовити.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження в Україні та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно з ч.4 та ч.5 цієї ж статті зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом суми, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку з із забезпеченням позову.

Дійсно, 1 грудня 2017 року ТОВ «БК «Княжичі» уклало з ТОВ «Крона інвест груп» договір оренди №01-12/17-01 (а.с.41-50). Предметом цього договору є нежилі приміщення адміністративного будинку, складу запчастин, токарного та моторного цехів, котельні, пожежного басейну та пташників по вул. Харківській в с. Іванкові Бориспільського району.

Водночас, в договорів оренди №01-12/17-01 від 1 грудня 2017 року не міститься жодного слова з приводу земельних ділянок площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташованих в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району. Ця обставина свідчить про те, що спірні земельні ділянки взагалі не є предметом вказаного договору.

Таким чином, відсутня жодна загроза того, що у зв'язку з накладенням арешту на земельні ділянки ТОВ «БК «Княжичі» будуть заподіяні збитки. Як вбачається з прохальної частини поданого клопотання (а.с.40), представник відповідача ОСОБА_2 навіть не вказав захід зустрічного забезпечення, який належить застосувати до ТОВ «Агрофірма «Іванків». Крім того, зустрічне забезпечення в такому великому розмірі, як 19241523 гривні 69 копійок, є явно не співрозмірним арешту чотирьох земельних ділянок.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення клопотання ТОВ «БК «Княжичі» про застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» про забез-печення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки площею 2,5001 га з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,7744 га з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 30,276 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та площею 1,2566 га з кадастровим номером НОМЕР_4, розташовані в адміністративних межах Іванківської сільської ради Бориспільського району.

У задоволенні заяви в частині вимоги про додаткове оголошення заборони відчуження цих об'єктів нерухомого майна товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Іванків» відмовити.

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» про застосування зустрічного забезпечення відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 26 листопада 2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець