Справа № 311/2016/18
Провадження № 2/311/823/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 12 листопада 2011 року Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 173. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 12 листопада 2011 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімю. На переконання позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. На даний час шлюбні відносини фактично припинені та за таких обставин позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 12.11.2011 року з відповідачем ОСОБА_2, розірвати.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання та розгляду справи у загальному позовному провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2018 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін - Ковальова (а.с.16).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. На примирення з позивачкою не згодний (а.с.18).

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 листопада 2011 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 173.

Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, наявними конфліктами в родині, припинення шлюбних відносин, що в цілому призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивачка звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів обєктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем в суді не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування ОСОБА_1 заявлених нею позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає за адресою: АДРЕСА_2), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 Степанівною та ОСОБА_2, який зареєстрований 12 листопада 2011 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізькій області, за актовим записом № 173.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу - залишити без змін - «Ковальова».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4