Справа № 450/1856/18 Провадження № 2/450/1377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукса Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про (предмет спору) : визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства КАТП «ім. Стефаника», розміром 3, 07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що числилась за ОСОБА_3 згідно сертифікату на прво на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 01.06.2003 року на підставі розпорядження № 271від 28.05.1997 року.

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла баба позивача ОСОБА_3. Своїм майном після смерті не розпорядилася. У спадщину після її смерті увійшла земельна частка (пай) яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства КАТП «ім. Стефаника», розміром 3, 07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. На момент смерті баби з нею проживала позивач, отже згідно ст. 549 ЦК УРСР фактично вступила у володіння майно та вважається такою, що прийняла спадщину. Однак у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду.

Позиція відповідача: у судове засідання на виклик суду не з'явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

22.06.2018 року запит щодо доступу до персональних даних; 13.07.2018 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 16.07.2018 року ухвала про залишення позовної заяви без руху; 14.09.2018 року заява про усунення недоліків; 17.09.2018 року ухвала про відкриття провадження у справі; 29.10.2018 року заява позивача про розгляд справи у відсутності позивача та підтримання заявлених позовних вимог; 29.10.2018 року заява відповідача про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_3, крім іншого, набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАТП ім. Стефаника, розміром 3, 07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що стверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 01.06.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 24.07.2003 року. В день смерті ОСОБА_3, згідно 525 ЦК України 1963 року, відкрилась її спадщина. Відомості про складення ОСОБА_3 заповіту після смерті останньої відсутні. Тому, в силу вимог ч. 2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом почергово.

У склад спадщини ОСОБА_3, крім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КАТП ім. Стефаника, розміром 3, 07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що стверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 01.06.2003 року.

Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був

би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3. є її син ОСОБА_2, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_5. Однак останній на момент смерті спадкодавця з нею проживав, протягом шести місяців не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті спадкодавці.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки виданої 08.06.2018 року № 505 Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, на день смерті ОСОБА_3 з нею проживала без реєстрації її онука ОСОБА_1 та займалась її похованням.

Таким чином спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її онука ОСОБА_1, факт родинних відносин стверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_5, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 23.04.1971 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 29.09.1990 року.

Згідно приписів ст.548 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем.

Відтак, в силу вимог ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 вступила в управління та володіння спадковим майном.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що оригінал сертифікату втрачений; відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 -, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КАТП ім. Стефаника, розміром 3, 07 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач : ОСОБА_1, ІНПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач : ОСОБА_2, АДРЕСА_2.

Повне рішення суду складено 29.11.2018 року.

СуддяД. А. Кукса