Справа № 454/3563/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що 31.07.2011 року померла її тітка ОСОБА_3, із якою позивач до дня її смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповітом від 08.03.1999р. тітка позивачки все належне їй майно заповіла позивачці. Зазначає, що після смерті тітки відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку площею 0,7707га., що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З приводу успадкування даної земельної ділянки позивач звернулася у нотаріальну контору, однак нотаріусу їй слід було надати оригінал Державного акту на землю, проте такого у позивачки немає, з приводу чого нотаріусом їй було рекомендовано звернутись у Міськрайонне управління у Сокальському районі та м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, де за поданою заявою із інвентарної справи надано ксерокопію вказаного Державного акту. Вказує на те, що при огляді Державного акту виявлено описку у написанні прізвища тітки, взамін вірного «Пасечник», записано «Пасічник». Здійснити виправлення у Міськрайонному управлінні у Сокальському районі та м. Червонограді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відмовилися, так як виправлення стосується померлої особи. Рішенням Сокальського районного суду від 20.06.2012р. в справі за заявою позивачки, встановлено факт належності її тітці ОСОБА_4, яка померла 31.07.2011р. вищевказаного Державного акту. Не зважаючи на вказане рішення суду, нотаріусу позивачці слід було надати оригінал Державного акту, проте такий втрачено. Також позивачці роз»яснено, що видати повторно правовстановлюючий документ на землю на померлу особу не є можливим, так як законом такого не передбачено. У звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті тітки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяви, у яких зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Як встановлено з оглянутих в судовому засіданні копій свідоцтв про смерть серії 1-СГ № 249697 31.07.2011року померла ОСОБА_3.

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії IІ-ЛВ №025024 від 28.01.2003р., ОСОБА_5 належать на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,7707га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії рішення Сокальського районного суду від 20.06.2012р. в справі за заявою позивачки ОСОБА_1, встановлено факт належності ОСОБА_4, яка померла 31.07.2011р. Державного акта на право приватної власності на землю серії IІ-ЛВ №025024 від 28.01.2003р., що виданий на ім.»я ОСОБА_5.

Із копії заповіту ОСОБА_3 від 08.03.1999р., встановлено, що все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1.

Таким чином, оскільки у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, а також згідно до ст. 1217 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом своєї тітки, відповідно вона має право на спадкування вказаної земельної ділянки після її смерті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 24.02.1962р.н. (інд.) право власності на земельну ділянку площею 0,7707га., що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 31.07.2011р.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: О. А. Веремчук