Номер провадження 2/243/2334/2018
Номер справи 243/6292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«01» серпня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у

складі:

головуючого судді Гончарової А.О..,

за участю секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2С, ОСОБА_3 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5І, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона та її діти на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом є власником квартири АДРЕСА_1. На теперішній час в квартирі залишається зареєстрованими ОСОБА_4, ОСОБА_5, які не проживають у вказаній квартирі з 2014 року. Вказує на те, що на теперішній час вона має намір оформити субсидію на квартиру АДРЕСА_2, але, оскільки відповідачі не відмінили своєї реєстрації з місця мешкання, вона позбавлена такого права. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою № 315 у будинку № 3 по пров. Виноградному м. Словянськ Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2С, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 01 серпня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6, який діє на підставі Ордеру серії ДН № 037022 від 09 липня 2018 року у судове засідання не зявився. Надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав листа в якому просив справу розглядати без участі представника.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 01 серпня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с.28).

Згідно ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було розміщене 12 липня 2018 року, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєчасно і належним чином будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання не використав свого права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину належить квартира АДРЕСА_3. Вказана квартира знаходиться в спільній частковій власності. Вказане підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, які зареєстровані в Реєстрі за №№1099,1098,1097(а.с.14,17,20) Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №№62357239,62357199,62357155 (а.с.15,1821), а також Витягами Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номери записів про право власності 960037,25960006 (а.с. 16,19,22).

Згідно із наданих копій паспортів відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що останні зареєстровані за адресою:Донецька область АДРЕСА_4 (а.с. 12 ,13)

Згідно із ОСОБА_7 № 349 від 06.07.2018 року затвердженим Керівником Комітету мікрорайону ЖЕУ № 3 м. Словянська Донецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою:Донецька область АДРЕСА_4, однак з 2014 року по теперішній час у вказаній квартирі не проживають, особистих речей у квартирі немає.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання.

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,( 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

У відповідності до ст. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном».

Відповідно до розяснень, викладених у п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, а також членами сім»ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями статті 391 ЦК України відповідно до положень якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить квартира № 315 в б.№ 3 по пров. Виноградному у м. Словянську Донецької області, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, в ній не проживають та добровільно знятися з реєстрації не бажають, з метою недопущення порушення права приватної власності на житло суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1І яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2С, ОСОБА_3. про позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права користування житловим приміщенням квартирою 315 в будинку № 3 по пров. Виноградному в м. Словянську Донецької області.

Крім того, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 704 грн.80 коп., з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1І підлягає стягненню сума в розмірі 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору, по 352 грн. 40 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою № 315 в будинку № 3 по пров. Виноградний в м. Словянську Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2 які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_3 яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн., по 352 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7