Справа №: 671/1997/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ніколової С.В.

при секретарі Хрупайло Т.В.,

розглянувши, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 селищної ради про визнання за нею в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, що розташована на території с. Шмирки Волочиського району Хмельницької області розміром 1,76 га, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 112297 належала ОСОБА_3, яка померла 09.12.2008 року. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що вона, позивачка, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, однак не може оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку у зв'язку з тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку було допущено помилку в написанні імені спадкодавця, а саме - зазначено "Зіна" замість вірного "Зінаїда". Допущену помилку було виправлено головою адміністрації ОСОБА_4 та зроблено відповідні застереження в Державному акті.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, від представника позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився. Від ОСОБА_2 селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши і дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що 09 грудня 2008 року померла ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем після смерті якої є ОСОБА_1, позивачка у даній справі, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка, що розташована на території с. Шмирки Волочиського району Хмельницької області розміром 1, 76 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 112297.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 09.02.2008 року; заповітом ОСОБА_3, вчиненим 09.07.2008 року на користь позивачки ОСОБА_1; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 112297, виданим на ім'я ОСОБА_3 із виправленнями імені "Зіна" на Зінаїда, які застереженні головою Волочиської РДА; інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Волочиському районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.09.2018 року № 31-22-0.21-488/105-18; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 20.09.2018 року; матеріалами спадкової справи № 218/2009, заведеною Волочиською державною нотаріальною конторою після померлої 09 грудня 2008 року ОСОБА_3

Внаслідок допущеної помилки в державному акті на право власності на земельну ділянку, позивачка на даний час не може реалізувати свої права щодо отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується відмовою Волочиської державної нотаріальної контори від 09.10.2018 року №1631/02-14 про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, що розташована на території с. Шмирки Волочиського району Хмельницької області розміром 1, 76 га, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 112297.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 141, 200, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 2, 15, 1217, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яка померла 09 грудня 2008 року, - право на земельну ділянку, що розташована на території с. Шмирки Волочиського району Хмельницької області розміром 1,76 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_5 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №112297 із виправленням даних щодо імені (з "Зіна" на "Зінаїда"), які застереженні головою Волочиської районної державної адміністрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу: позивачка: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса: с. Малі Зозулинці Красилівського району Хмельницької області вул. Лесі Українки, 2; Волочиська міська рада, м. Волочиськ, вул.Незалежності, 88, ; відповідач: ОСОБА_2 селищн рада, смт.Наркевичі Волочиського району Хмельницької області, вул. Незалежності, 2, .

Рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя: