Справа № 201/3388/18
Провадження №2/200/3983/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінова К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева С.С. від 26.09.2018 року було заявлено самовідвід та передано справу до канцелярії суду для визначення суддів в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Згідно розпорядження в.о. голови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2018 року після задоволення відводів (самовідводів) та з підстав неможливості утворити новий склад суду, оскільки усіма суддями, які мають спеціалізацію з розгляду цивільних справ у даній справі було заявлено самовідвід, справу № 201/3388/18 було передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 201/3388/18 було передано для розгляду судді Лукіновій К.С.

Вивчивши матеріали справи приходжу до висновку про те, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України в заяві взагалі не визначений відповідач або заінтересована особа.

Також, в порушення ч.3 ст. 175 ЦПК України заява подана до суду з наступними недоліками, а саме в позовній заяві не вказано:

- повне найменування або імя (прізвище, імя та по батькові) відповідачів або заінтересованих осіб по справі, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекси, ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серію паспорта позивача, відомі номери засобів звязку відповідачів або заінтересованих осіб, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти;ціну позову; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- відсутній перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, в порушення ч.4 ст. 175 ЦПК України заявник не зазначає підстави звільнення його від сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Суд враховує й практику Європейського суду з прав людини щодо можливості обмеження права на доступ до правосуддя, зокрема, рішення у справі «Мельник проти України» (п.п.22, 23 Рішення від 28 березня 2006 року, заява №23436/03), відповідно до якого, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви вона підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185, 187, 426, 427 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями оперативно-розшукових органів, органів досудового слідства, прокуратури та суду залишити без руху, запропонувавши заявнику усунути недоліки, зазначені в цій ухвалі протягом 5 днів з дня вручення копії даної ухвали суду.

Розяснити заявнику, що згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.С. Лукінова