Номер справи 623/1069/18
Номер провадження 2/623/613/2018
28 грудня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі головуючого судді: Винниченка П.П.,
з участю секретаря: Ардашевої Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав, -
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав.
Позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати.
Позивач ОСОБА_1через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення, а також зазначила, що аліменти з відповідача не стягувалися.
Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, заяв, повідомлень не надавала, відзив не подала.
Представник Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача.
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 має дитину: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Дитина мешкає разом з позивачем постійно з 27 січня 2017 року та знаходиться на її утриманні, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. що підтверджується довідкою з місця проживання, підписаною головою квартального комітету № 24 м. Ізюма Харківської області (а.с.11).
Відповідно до рішення Служби у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області від 27.01.2017 №1 «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_3» малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано до сім'ї ОСОБА_1, а також на неї покладено відповідальність за життя та здоров'я малолітнього ОСОБА_3 на період тимчасового проживання дитини в сім'ї (а.с.8).
Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 07.12.2017 за № 3992 встановлено, що малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей Ізюмської міської ради, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З 07.02.2017 дитину з ХОЦСПРД «Гармонія» було передано в сім`ю рідної бабусі ОСОБА_1. Вона займається вихованням та утриманням ОСОБА_3. Дитина відвідує Ізюмський ДНЗ №2. Громадянка ОСОБА_2, зі слів заявниці, не надає матеріальної допомоги на дитину, не спілкується з нею, не приймає участі у її житті та не створила належних умов для виховання сина, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, на засідання комісії не з'явилася. У зв'язку з вищевикладеним, в інтересах дитини орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно вимог ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Однак разом з тим, відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Суд приходить до висновку, що є підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог,
Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. за позбавлення батьківських прав та з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. за стягнення аліментів.
Керуючись ст. 10, 12, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, ст. 150, 155, 164 СК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Ізюм Харківської області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ізюмським районним сектором ДМС України в Харківській області 31.03.2017 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області 18.03.2014 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 квітня 2018 року і до її повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Ізюм Харківської області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ізюмським районним сектором ДМС України в Харківській області 31.03.2017 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Ізюмським РС ГУ ДМС України в Харківській області 18.03.2014 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 704,80 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий суддя: П.П. Винниченко