Ухвала

Іменем України

16 липня 2018 року

м. Київ

справа №751/1139/17

провадження №61-38855ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі - ПАТ «Облтеплокомуненерго») про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з централізованого опалення та водонагрівання на підставі укладеного договору від 17 лютого 2011 року з ПАТ «Облтеплокомуненерго».

Будинок АДРЕСА_1 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а в його квартирі АДРЕСА_1 встановлено прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії.

ОСОБА_4 зазначав, що згідно квитанції за спожиту теплову енергію за жовтень 2016 року, крім показників квартирного лічильника йому була нарахована сума у розмірі 430,64 грн за даними будинкового приладу обліку. Ним було подано запит до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про надання інформації щодо правових підстав при встановленні в жовтні 2016 року розміру оплати за даними будинкового лічильника, детальний порядок обчислення платежу у розмірі 430,64 грн і зазначити всі складові та їх розмір для обчислення платежу за даними будинкового лічильника.

З отриманої відповіді ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 04 січня 2017 року № 20-т він дізнався, що відповідач включає в його рахунки сплату суми за частину нерозподіленої теплової енергії за показниками будинкового приладу обліку.

Позивач вважав невизнання відповідачем його права на сплату за послуги лише за показниками квартирного лічильника з жовтня 2016 року протиправним.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати за ним право на сплату за надані послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» за адресою: АДРЕСА_1, без урахування показників будинкового приладу обліку, починаючи з жовтня 2016 року; зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» нараховувати йому оплату за спожиту теплову енергію без сум за показниками будинкового приладу обліку, починаючи з жовтня 2016 року, а також здійснити перерахунок нарахованого платежу за спожиту теплову енергію з жовтня 2016 року.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2017 року у складі судді Ченцової С. М. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року у складі колегії судів Губар В. С., Вінгаль В. М., Онищенко О. І. апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2017 року залишено без змін.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, постановити нове судове рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Частиною першою статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статей 68, 162 ЖК Української РСР, статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживачі зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги.

Судами установлено, що будинок АДРЕСА_1 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а у деяких квартирах, у тому числі в квартирі АДРЕСА_1 яка належить позивачуОСОБА_4, встановлено прилади обліку теплової енергії.

Суди вірно виходили з того, що ПАТ «Облтеплокомуненерго», визначаючи ОСОБА_4 кількість теплової енергії на опалення за період з 12 жовтня 2016 року по 03 квітня 2017 року розрахувало розмір оплати за надані послуги щодо опалення місць загального користування, вірно застосувавши положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 10, 12, 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), згідно яких споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до пункту 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Згідно акту стану готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2016-2017 років будинок АДРЕСА_1 був готовий до опалювального періоду 2016-2017 роки.

Крім того, суди дійшли до правильного висновку про те, товариством при розрахунку розміру оплати за надані послуги вірно застосовано Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затверджену наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснює подачу теплової енергії до будинку АДРЕСА_1. Оскільки квартира № 169 знаходиться у вищевказаному будинку, тому ОСОБА_4 зобов'язаний нести витрати по утриманню та обслуговуванню будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, а, отже, оплачувати послуги згідно з діючими тарифами, оскільки, витрати на опалення місць загального користування мають нести всі мешканці будинку, а не лише ті, у кого відсутні індивідуальні прилади обліку теплової енергії.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги про те, що товариством не надано доказів про здійснення заходів утеплення місць загального користування будинку, є безпідставними, спростовуються сукупністю досліджених при розгляді справи доказів,висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із висновком суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального і процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк