РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою м.Хмельницький вул. Чорновола 62 , житлове приміщення №175. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що житлове приміщення №175 за адресою вул. Чорновола, 62, що у місті Хмельницькому перебуває у її приватній власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

За вказаною адресою зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка ОСОБА_2, який з вересня 2016 року не проживає за місцем реєстрації, а постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у своєї сестри.

15.09.2017 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2017 року.

Відсутність відповідача за адресою реєстрації підтверджується актом обстеження місця проживання від 05 вересня 2018 року.

У звязку з тим, що за вказаною адресою відповідач не проживає, та не бажає змінити місце реєстрації, порушуються її права та законні інтереси як власника квартири, зокрема право на призначення та отримання субсидії, право на вільне розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Оскільки, відповідач не проживає по місцю реєстрації більше одного року та не має права власності на житло, то він має бути позбавлений права користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши, що в нього не має іншого житла, тривалий час був на роботі за кордоном, давав гроші за комунальні послуги, приходив рік назад, однак позивачка змінила замки і вигнала його.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_3, який в судовому засіданні посвідчив, що в гуртожитку він не проживає з серпня місяця, однак три роки не бачив відповідача там; свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні посвідчив, що він дружить з позивачем та відповідачем, два роки він не бачив у житловому приміщенні №175 відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 14 жовтня 2000 року було укладено шлюб, між позивачем та відповідачем, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2017 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.08.2012 року ОСОБА_1 є одноособовим власником спірного житла, яке вона отримала на підставі розпорядження від 02.08.2012 року.

У житловому приміщенні №175 по вул. Чорновола, 62 в м. Хмельницькому

ОСОБА_2 не проживає з часу розлучення. Декілька разів ОСОБА_2 приходив у спірне приміщення, однак ОСОБА_1 заперечувала стосовно його проживання в квартирі, змінила замки на дверях, що визнавалося позивачем в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше року та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов'язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності.

Відповідно до ст. ст..81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

До суду не надано доказу тому, що відповідач не проживає у житловому приміщенні №175 по вул. Чорновола, 62 в м. Хмельницькому більше року без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.. 405 ЦК України, ст..ст. 4, 12, 81, 82, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3;

Повний текст рішення складено 26.12.2018 року.

Суддя: О.В.Мазурок