Справа № 567/1395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

з участю:

представника заявника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Острозький районний відділ державної реєстрації актів цивільнного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про встановлення юридичного факту-факту належності до національності "полька"

встановив

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема належності його бабусі ОСОБА_3 до національності «полька». В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка була його бабусею зі сторони матері ОСОБА_4 Він ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_5, де у свідоцтві про його народження у графі батько записаний ОСОБА_5, у графі мати - ОСОБА_4 Вказав, що 07 травня 1977 року між його батьками було укладено шлюб, у зв'язку з чим його мати ОСОБА_4 змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_4» на прізвище батька «ОСОБА_4». Його мама ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, у графі батько інформація відсутня, у графі мати записано ОСОБА_3 Його бабуся - ОСОБА_3 була полькою за національністю.

Вважає, оскільки його бабуся за національністю була полькою, то і він має приналежність до польської національності. У зв'язку з бажанням отримати «Карту поляка» виникла необхідність пред'явити до Посольства Республіки Польща в Україні документи, які підтверджували б його польське коріння. Однак, при зверненні до посольства він отримав усну відмову, мотивовану тим, що у наявних у нього документах неможливо однозначно встановити кровне споріднення, тому що у свідоцтві про народження його мами - ОСОБА_4, у графі «національність» ОСОБА_3 помилково зазначена як «українка», що не відповідає дійсності.

Із питанням про внесення змін до актового запису щодо належності його бабусі до польської національності, він звернувся до Острозького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, однак йому було теж відмовлено у вирішенні зазначеного питання, та роз'яснено, що дане питання може бути вирішено тільки в судовому порядку.

Зазначив, що таким чином, встановлення юридичного факту приналежності його бабусі ОСОБА_3, до національності «полька» необхідно йому для отримання «Карти поляка», оскільки він разом з бабусею відзначав релігійні свята за Григоріанським календарем, може спілкуватися польською мовою. Крім того, отримання «Карти поляка» надасть йому та членам його родини можливість частіше відвідувати історичну батьківщину родичів та юридично підтвердити приналежність бабці до польського народу.

Заявник бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено Законом України "Про національні меншини".

Виходячи з вищевказаного, заявник просить суд встановити юридичний факт належності його бабусі ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 до національності «полька».

Заявник у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник заявника, адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні заяву свого довірителя підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ній, при цьому пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка була бабусею зі сторони матері його довірителя ОСОБА_2 У свідоцтві про народження ОСОБА_2, у графі батько записаний ОСОБА_5, у графі мати - ОСОБА_4 Вказав, що 07 травня 1977 року між батьками його довірителя було укладено шлюб, при цьому його мати ОСОБА_4 змінила своє дівоче прізвище «ОСОБА_4» на прізвище батька «ОСОБА_4». Мама його довірителя ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, де у графі батько інформація відсутня, у графі мати записано ОСОБА_3, яка була полькою за національністю.

Посилаючись на те, що на даний час представництвами Республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв'язків, спрощеного порядку в'їзду до Республіки Польща, які стосуються етнічних поляків, в тому числі і осіб, які отримали «Карту поляка» та вважаючи, що оскільки бабуся його довірителя за національністю була полькою, то його довіритель має приналежність до польської національності. У зв'язку з бажанням отримати «Карту поляка», у його довірителя виникла необхідність пред'явити до Посольства Республіки Польща в Україні документи, які підтверджували б його польське коріння, так як при зверненні до посольства він отримав усну відмову, мотивовану тим, що у наявних у нього документах неможливо однозначно встановити кровне споріднення, тому що у свідоцтві про народження його мами - ОСОБА_4, у графі «національність» ОСОБА_3 помилково зазначена як «українка», що не відповідає дійсності.

Крім того, його довіритель з питанням про внесення змін до актового запису щодо належності його бабусі до польської національності, звертався до Острозького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Рівненській області, однак йому теж було відмовлено.

Просив заяву задовольнити, встановити юридичний факт приналежності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, до національності "полька".

Представник заінтересованої особи Острозького районного відділу державної реєстрації актів цивільнного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що при розгляді даної справи покладається на думку суду та просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона проживає в с. Кургани Острозького району Рівненської області разом з сім'єю. Вказала, що заявник по справі ОСОБА_2 є її рідним сином, а покійна ОСОБА_3 була її рідною матір'ю. Запевнила суд в тому, що її покійна матір ОСОБА_3 належала до польської національності та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 одна і та ж особа.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона проживає в с. Кургани Острозького району Рівненської області разом з сім'єю. Вона особисто була знайома з покійною ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Покійна ОСОБА_3 за життя розповідала їй про те, що в неї був брат, який проживав в Польщі. Запевнила суд в тому, що покійна ОСОБА_3 належала до польської національності та те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 одна і та ж особа.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.1981 року, ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 де у графі батько записаний ОСОБА_5, у графі мати- ОСОБА_4 ( а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, де у графі батько відсутня інформація, у графі мати- записано ОСОБА_3 ( а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, 07 травня 1977 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_4» ( а.с.12).

Відповідно до свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 12.03.2007 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років ( а.с.13).

Згідно з перекладеної на українську мову та засвідченої в установленому порядку (бюро перекладів ПП «Альфа Переклад», Україна, м. Рівне, вул Кн.Ольги 5/307), скороченої виписки з акту про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Ліпувка, прізвище та ім'я (батька) ОСОБА_13, родинне прізвище та ім'я (матері) ОСОБА_14 ( а.с.14-15).

Відповідно до архівної довідки № В-3072-05/п від 11 березня 2005 року, виданої Державним архівом Львівської області, у 1946 році ОСОБА_3, 1927 року народження, була переселена у Рівненську область з с. Липівка, Владавського п-ту, Люблінського в- ва (Польща) ( а.с.16).

Відповідно до архівної довідки ОСОБА_3 мала рідного брата - ОСОБА_15. Згідно з перекладеної на українську мову та засвідченої в установленому порядку (бюро перекладів ПП «Альфа Переклад», Україна, м. Рівне, вул Кн.Ольги 5/307), скороченої копії свідоцтва про народження, виданої керівником цивільного стану, ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_7, його батько ОСОБА_13, мати ОСОБА_14. ОСОБА_15 народився в Ліпувка та мав громадянство Польщі, що підтверджується перекладеним на українську мову та засвідченим в установленому порядку посвідченням особи НОМЕР_6 від 23.09.2003 року, виданого мером міста Лодзь ( а.с.17,18, 19,20,21).

Згідно з перекладеним на українську мову та засвідченим в установленому порядку (бюро перекладів ПП «Альфа Переклад» Україна, м. Рівне, вул Кн.Ольги 5/307), посвідченням проживання, виданого відділом Внутрішніх справ 10.02.1976 року, гр. ОСОБА_15, син ОСОБА_13, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт НОМЕР_7, проживав в будинку АДРЕСА_1, постійне проживання від 08.10.1860 р. ( а.с.22,23).

Відповідно до скороченої виписки з акта про смерть, перекладеної на українську мову та засвідченою в установленому порядку (бюро перекладів ПП «Альфа Переклад» Україна, м. Рівне, вул Кн.Ольги 5/307), виданої відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Лодзь 27 листопада 2009 року, ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Лодзь ОСОБА_15 помер ( а.с.24,25).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Відповідно до ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідност.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом.

Згідно зі ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

У відповідності до ст. З Закону України "Про національні меншини в Україні", до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про національні меншини", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту національної ідентичності заявнику необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження його роду.

В позасудовому порядку встановити факт приналежності до певної національності є неможливим.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_2 бажає відновити своє етнічне польське походження, оскільки відзначає релігійні свята за Григоріанським календарем, може спілкуватися польською мовою, хоча й не дуже вільно, але вивчає її, згідно документів досліджених у судовому засіданні баба заявника є полькою.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що встановлення факту належності бабусі заявника ОСОБА_3 до польської національності не порушує права та інтереси осіб, останній виріс у родині, яка сповідувала польські традиції та звички польського народу, а тому суд вирішує задовольнити заяву про встановлення юридичного факту, а саме приналежності ОСОБА_3 до національності "полька".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст 11, 55, 124 Конституції України, ст. 300 ЦК України, ст. ст.4, 10, 12, 30, 76, 81, 263, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив

заяву ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) заінтересована особа: Острозький районний відділ державної реєстрації актів цивільнного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області (індекс 35800, Рівненська область, м.Острог, пр-кт Незалежності,83) про встановлення юридичного факту задаовольнити.

Встановити юридичний факт приналежності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, до національності "полька".

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.