233 № 233/3145/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 в будинку № 241 по вул. Пушкінській в м. Костянтинівка Донецької області. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що позивач є власником вказаної квартири. Відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, через що позивач несе додаткові комунальні витрати та позбавлена права на отримання субсидії. Наведене є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому ч. 4, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 03.10.2018 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання постановлено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з відомостями паспорту громадянина України позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста ОСОБА_3, має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17 лютого 1993 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4, копія якого долучена до матеріалів справи.
Відповідач ОСОБА_2, який є сином позивача має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відомостями наданими Відділом реєстрації Костянтинівської міської ради Донецької області від 10.07.2018 р. за № вих.2371/09, довідки про склад родини КП «СЄЗ № 7», копії яких надані позивачем.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача, відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 Відповідач не проживає з матірю приблизно 10 років, але регулярно провідував мати за адресою її проживання. В останнє бачив ОСОБА_2 за адресою проживання позивача 5 років тому.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірній квартирі відповідача ОСОБА_2 більше одного року, а отже, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 6 у будинку № 241 по вул. Пушкінська в м. Костянтинівка Донецької області підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із задоволенням позову, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 6 в будинку № 241 по вул. Пушкінській в м. Костянтинівка Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складання повного тексту рішення 12 жовтня 2018 року.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1; відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя