Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 530/1655/16-ц

провадження № 61-37000св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Антоненко Н. О., Журавель В.І. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне підприємство «Агроекологія»,

третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства «Агроеокологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року у складі судді Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія»; підприємство) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2008 року, укладеного між сторонами. Вимоги обґрунтовував тим, що він не підписував указаний договір, а підпис, який міститься у ньому, належить не йому.

У листопаді та в грудні 2017 року представник ПП «Агроекологія» подав до суду заяви про забезпечення вимог позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову заставою шляхом внесення останнім на депозитний рахунок банку грошових коштів у сумі 190 750 грн.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року у задоволенні вищезазначених заяв ПП «Агроекологія» відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, представник підприємства ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року у складі судді Триголова В. М. апеляційну скаргу ПП «Агроекологія», подану представником ОСОБА_5, на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року повернуто.

Суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга подана особою, яка не є адвокатом.

До суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ПП «Агроекологія», у якій його представник - генеральний директор Лукяненко Г. В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Скарга мотивована тим, що апеляційна скарга, повернута апеляційним судом на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), була подана до суду апеляційної інстанції в порядку самопредставництва керівником підприємства - Лукяненком Г. В. У зв'язку з наведеним вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ПП «Агроекологія» звернулося до суду з заявами про забезпечення позову заставою шляхом зобов'язання позивача внести на депозитний рахунок суду 190 750 грн, у задоволенні яких ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року відмовлено.

Представник підприємства за довіреністю ОСОБА_5 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду від 15 січня 2018 року.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що представник ПП «Агроекологія» не надав доказів того, що він є адвокатом та уповноважений представляти інтереси підприємства у даній справі, яка не була визнана судом малозначною.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Статтею 356 ЦПК України визначені вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги.

Зокрема, до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися (пункт 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами третьою та четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Установивши, що апеляційна скарга подана представником ПП «Агроекологія» ОСОБА_5, який не надав документів на підтвердження його статусу адвоката, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про повернення скарги на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України.

Колегія відхиляє аргументи касаційної скарги про те, що апеляційна скарга була подана генеральним директором ПП «Агроекологія» Лукяненком Г. В., оскільки в матеріалах справи наявна апеляційна скарга ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 січня 2018 року, подана представником ОСОБА_5, до якої приєднана копія довіреності ПП «Агроекологія» від 09 грудня 2017 року, видана ім'я останнього (а. с. 93-95, т. 3).

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат