Справа № 161/6953/18 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т.М.
Провадження № 22-ц/802/279/18 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на постанови державних виконавців та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, від імені якого діє представник Новосад Олег Юрійович на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, у якій, уточнивши свої вимоги (а.с.28-34, 55-56), просила скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41674804 від 08.01.2014 року, яка була винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосадом О.Ю. та постанову про стягнення виконавчого збору у рамках виконавчого провадження ВП №41674804 від 08.01.2014 року, яка була винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосадом О.Ю. і закрити виконавче провадження ВП №41674804 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_3 у розмірі 703770,91 грн..

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною (незаконною) та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Самчука О.П. від 25 лютого 2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору у виконавчому провадженні №35792889 по виконанню виконавчого листа №2-20/11 виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором №09.65-08-СК від 11.04.2008 року в розмірі 7036844 грн. 06 коп. та з кожного по 865 грн. судових витрат по справі.

Визнано неправомірною (незаконною) та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 року у виконавчому провадженні №41674804 по виконанню постанови про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору у виконавчому провадженні №35792889 на підставі постанови від 25 лютого 2013 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, від імені якого діє представник Новосад О.Ю., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 від імені заявника ОСОБА_3, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

У судовому засіданні заявник та її представник апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з'явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду - до скасування з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області перебував виданий 19 квітня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області виконавчий лист № 2-20/11 по примусовому виконанню рішення суду від 09 лютого 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту №09.65-08-СК від 11.04.2008 року в розмірі 7036844 грн. 06 коп. та по 865 грн. з кожного судових витрат по справі.

У виконавчому провадженні №35792889 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П. винесено постанову від 25.02.2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 703770 грн. 91 коп. (а.с.60).

Постановою від 08 січня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області Новосадом О.Ю. відкрито виконавче провадження №41674804 по виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 35792889 на підставі постанови від 25 лютого 2013 року (а.с.61).

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зі скарги ОСОБА_3 вбачається, що вона звернулася до суду у травні 2018 року та оскаржує постанови державних виконавців щодо стягнення із неї виконавчого збору.

На час звернення зі скаргою та розгляду справи судом діє Закон України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору є самостійними виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, законом чітко визначена юрисдикційна приналежність розгляду справ у випадку оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, тобто така категорія спорів віднесена до юрисдикції адміністративних судів.

Тому з дати набрання чинності Законом № 1404-VIII, а саме з 05 жовтня 2016 року справи про оскарження постанов державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 06 червня 2018 року (№12-93гс18) та від 12 вересня 2018 року(№12-213гс18).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2018 року (№12-213гс18).

Відповідно до вимог ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи у порядку цивільного судочинства на наведені вище норми закону уваги не звернув, то з урахуванням вимог ч.1 ст.377 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду та закриття провадження у справі.

У зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання підлягають стягненню із заявника.

Керуючись ст.ст.255 ч.1 п.1, 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, від імені якого діє представник Новосад Олег Юрійович, задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року в даній справі скасувати.

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанови державних виконавців та зобов'язання вчинити дії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: