Провадження № 2-з/522/358/18
УХВАЛА

03 серпня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Провадження по справі відкрито 23 липня 2018 року.

02 серпня 2018 року до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле підвальне приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташоване в будинку №72 по вул. Преображенській в м. Одесі, яке є предметом спору.

Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що майно, яке є предметом даного договору, може бути відчужене на користь третіх осіб, що значно утруднить виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арештупідвального приміщення, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет,можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття арешту майна, яке належить відповідачеві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальнаможливість відчуження даного майнана користь третіх осіб, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд також знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач є державним органом. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд робить висновок про необхідність задоволення заяви заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову шляхом арешту нежилого підвального приміщення.

Керуючись ст..ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт нанежиле підвальне приміщення, загальною площею 230 кв.м., розташоване в будинку №72 по вул. Преображенській в м. Одесі.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська

03.08.2018