Справа № 538/808/18
Провадження № 2/538/419/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
02 серпня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 має неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами був припинений 14.10.2010 року за рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.10.2010 року. По домовленості між сторонами, донька ОСОБА_4 після розлучення залишилась проживати разом з матір`ю, а на її утримання ним добровільно надавалась матеріальна допомога. Судовим наказом Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.09.2017 року з нього стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.09.2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Про існування судового наказу виданого 10.10.2017 року Лохвицьким районним судом Полтавської області, він дізнався у лютому 2018 року, коли на підставі постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.02.2018 року за виконавчим провадженням ВП № 54967132, бухгалтерією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України примусово здійснюється відрахування аліментів із його доходу у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 15 868, 28 грн., яка виникла по 31.01.2018 року, після утримання боргу у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). 15.07.2011 року між ним та ОСОБА_5 укладено шлюб. Від другого шлюбу має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 від другого шлюбу у розмірі 1/6 частини заробітку. Власного житла, права користування житловим приміщенням він не має, перебуває з 26.07.2006 року на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 по теперішній час, але житловою площею не забезпечувався. Реєстрація його постійного місця проживання (відмітка у паспорті) з 02.08.2005 року проведена за місцем розташування Військової частини НОМЕР_1 , старою юридичною адресою: АДРЕСА_1 (припинено 04.09.2014 року) наразі юридичною адресою військової частини є: АДРЕСА_2 . Він проходе службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 20.07.2005 року та його грошове забезпечення за період з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року склало 119 886, 25 грн., грошове утримання в середньому на місяць складає 16 679,09 грн. Позивач зазначає, що змінений розмір аліментів (1/6 частина) дозволятиме забезпечувати утримання доньки прожитковим мінімумом визначений законом на дитину від 6 до 18 років, позивач, навіть у разі зміни розміру аліментів, буде нести свою частину витрат на дитину в необхідному обсязі.
Він не згоден з розміром аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.09.2017 року, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.
В судове засідання позивач не з"явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач не з`явилась по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, відзиву не подала.
Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.
Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Як вбачається з позовної заяви, від проживання у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.10.2010 року.
Судовим наказом Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.09.2017 року з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.09.2017 року, до досягнення дитиною повноліття ( а.с.9).
Державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.02.2018 року за виконавчим провадженням ВП № 54967132 відносно ОСОБА_1 ( а.с. 11).
15.07.2011 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 286 ( а.с. 15). Від даного шлюбу позивач та ОСОБА_5 мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 24.01.2012 року ( а.с. 14).
На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року, відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.02.2018 року ( а. с. 12-13 ).
Як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 14 від 24.05.2018 року, майор ОСОБА_8 , 1982 року народження, з 26.07.2006 року перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Національній гвардії України по теперішній час, але житловою площею не забезпечувався ( а.с.17).
Судом встановлено, що реєстрація постійного місця проживання позивача (відмітка у паспорті) з 02.08.2005 року проведена за місцем розташування Військової частини НОМЕР_1 , старою юридичною адресою: АДРЕСА_1 (припинено 04.09.2014 року) наразі юридичною адресою військової частини є: АДРЕСА_2 ( а.с. 6,18).
Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обов"язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з роз"ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.ст. 181, 183 СК України, мінімальний розмір аліментів, які стягуються на одну дитину становить 1/4 частки заробітку платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З аналізу ст. 192 СК України й наданих роз`яснень Пленумом Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.
З даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Так, посилання позивача про зміну сімейного стану спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких встановлено, що на момент винесення судового наказу 13.09.2017 року він вже був одружений 15.07.2011 року з ОСОБА_5 та мав доньку від другого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу.
Суд приходе до висновку, що вказані позивачем підстави для зменшення розміру аліментів, зокрема у зв`язку зі зміною матеріального стану позивача внаслідок сплати аліментів на ще одну дитину, не є суттєвими, не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову.
Доказів на підтвердження того, що у відповідача, яка проживає разом з неповнолітньою дитиною та яка знаходиться на її утриманні, покращилось матеріальне становище, позивачем не надано.
Так, ч.3 ст. 128 КЗпП України передбачає, що обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.
В даному випадку, з урахуванням визначених судами розмірів аліментів (1/4+1/6=5/12), загальний розмір відрахувань не буде перевищувати встановлений законодавством максимум в 70 % , а складатиме 42 % від заробітку позивача, що не є підставою для зменшення розміру аліментів на дитину до 1/6 частки, відповідно до норм частини третьої статті 128 Кодексу Законів про працю України, частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».
З наведеного випливає, що з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), який суд вважає мінімальним для забезпечення першочергових потреб спільної дитини сторін, його сімейний, матеріальний стан та стан здоров`я після винесення судового наказу не змінилися, доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, суду не надані.
Зважаючи, що обов`язок утримання дитини лежить на обох батьках, а не лише на тому, з ким вона проживає, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-184, 192 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 76, 81, 89, 206, 228, 229, 258, 263-268, 272-273, 280-288, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А. Бондарь