Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа №569/79/18

провадження №61-44467ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за період затримки виплати сум, належних при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки

копію оскаржуваної постанови апеляційного судуРівненської області

від 09 серпня 2018 року ним отримано 17 серпня 2018 року, про що надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року оприлюднено 14 серпня 2018 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на наявність у нього пільг по сплаті судового збору, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою та входить до структури заробітної плати, а отже в розумінні статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» є заробітною платою, за подання позову про стягнення якої судовий збір не сплачується відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов'язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що предметом спору у справі, в якій ухвалено оскаржувані судові рішення, є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період, який не охоплюється рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 липня 2017 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати з урахуванням вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (за період з 14 березня 2017 року по 30 червня 2017 року). Тобто предметом спору у цій справі є в тому числі стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період, який не охоплюється зазначеним рішенням за період з 01 липня 2017 року по 11 грудня 2017 року - по день повного фактичного виконання вказаного рішення, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження.

Посилання в касаційній скарзі на рішення Конституційного Суду України

від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 є безпідставними, оскільки в цьому рішенні йдеться про право працівника на звернення до суду без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред'явлено у грудні 2017 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом

на 01 січня 2017 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2017 року становив 1 600 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 * 0,4 = 640) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов'язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи, що ціна позову становить 42 730,42 грн + 244,42 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 280 грн (640 * 200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Згідно з пунктом 3 частини п'ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне роз'яснити наступне.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З положень статті 12 ЦПК Українивипливає, що заявник повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Ураховуючи викладене, за наявності підстав передбачених законом, заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про відстрочення/ розстрочення або звільнення від сплати сплату судового збору із наведеними доводами та подати докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 січня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга

вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька