Провадження №6/760/733/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сакович С.Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 р. державний виконавець Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сакович С.Ю., звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Солом'янському РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №42095054 щодо примусового виконання виконавчого листа №752/22143/13-ц від 11.02.2014 р., виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів доходу.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що майно, на яке можливо було б звернути стягнення у боржника відсутнє.

На виклики державного виконавця боржник не з'являється, від добровільного порядку виконання судового рішення ухиляється, рішення суду не виконується.

Заборгованість по аліментам станом на 02.07.2018 р. становить 135027,10 грн.

Державний виконавець посилається на те, що ним було вчинено всі необхідні дії для добровільного виконання боржником рішення суду, однак, останній не йде на контакт та не з'являється на виклики державного виконавця.

На підставі зазначеного, державний виконавець просить подання задовольнити.

Дослідивши подання, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Привід (юридичний термін) - це примусова доставка особи, що ухиляється без поважних причин від добровільної явки за викликом у призначений строк.

З матеріалів справи, наданих суду державним виконавцем вбачається, що на виконанні в Солом'янському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №42095054 з примусового виконання виконавчого листа № 752/22143/13-ц, виданого 11.02.2014 р. Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 грудня 2013 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається з виконавчого листа № 752/22143/13-ц, виданого 11.02.2014 р. Голосіївським районним судом м. Києва, адресою боржника ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1.

У поданні державний виконавець посилається на те, що державним виконавцем направлялися електронні запити, а саме: до Державної фіскальної служби України з метою отримання інформації про джерела доходів боржників-фізичних осіб; до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії; до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України: інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України: платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України: інформації не знайдено.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Так, 1. виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

З матеріалів, наданих суду, вбачається, що 28.02.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. винесено постанову ВП № 42095054 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

28.02.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. винесено постанову ВП № 42095054 про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощею зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

28.02.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. винесено постанову ВП № 42095054 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

28.02.2018 р. державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковичем С.Ю. винесено постанову ВП № 42095054 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 42095054, складеної старшим державним виконавцем Солом'янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Сакович С.Ю., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 28.03.2018 р. становить 142044,6 грн.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №114295761 від 16.02.2018 р., інформація щодо наявності зареєстрованого нерухомого майна за боржником відсутня.

Як вбачається з виконавчого листа № 752/22143/13-ц, виданого 11.02.2014 р. Голосіївським районним судом м. Києва, адресою боржника ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду інформації про місце реєстрації боржника ОСОБА_2 станом на день звернення до суду з поданням, а саме відповідної довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом'янської РДА.

Так, з часу відкриття виконавчого провадження ВП № 42095054 (тобто з 14.02.2014 р.), суду не надано доказів того, що державним виконавцем перевірялось місце реєстрації боржника, направлялись відповідні запити з метою перевірки місця реєстрації боржника ОСОБА_2

Державним виконавцем не надано суду підтверджуючих доказів того, що ОСОБА_2 направлялись постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики державного виконавця за адресою місця проживання боржника.

Також матеріали подання не містять доказів того, що боржнику був направлений виклик державного виконавця з вимогою з'явитись до відділу для надання пояснень та інших відомостей щодо майнового стану.

Так, на підтвердження необхідності приводу боржника, державним виконавцем надано суду один акт державного виконавця про не розшукання боржника.

Згідно акту державного виконавця від 19.12.2017 р., виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану боржника, встановлено: майна, на яке можливо було б звернути стягнення не виявлено.

Разом з тим, доказів того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів з часу відкриття виконавчого провадження ВП № 42095054, державним виконавцем суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сам факт одного виходу державного виконавця за адресою боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду, не свідчить про переховування боржника від органів виконавчої служби за місцем перебування та не тягне за собою підстав для його примусового приводу.

З матеріалів наданих суду не вбачається, що державним виконавцем у рамках відкритого виконавчого провадження було накладено арешт на кошти боржника, не вбачається, що така інформація внесена до ЄДРОРМ, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тощо.

Згідно до п. 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду (п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію»).

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилась без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Таким чином, враховуючи викладене, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались всі необхідні дії для належного повідомлення боржника за адресою місця проживання про необхідність з'явитись до державного виконавця, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сакович С.Ю. про примусовий привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кушнір С.І.