Справа № 536/28/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк», 05 січня 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 57 500 грн. 80 коп. та судових витрат в сумі 1600 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2016 року між банком та відповідачем була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримав кредит в сумі 29 870 грн. 09 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання та обслуговування кредиту та всі інші платежі.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань станом на 02 серпня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 57 500 грн. 80 коп., яка складається з кредиту в сумі 26 231 грн. 35 коп., процентів 3 138 грн. 07 коп., пені 13 072 грн. 50 коп. і штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 14 558 грн. 88 коп., що і просили стягнути з відповідача та понесені ними судові витрати в сумі 1 600 грн.

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк», назва змінена на Акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» відповідно до Рішення єдиного акціонера від 21 травня 2018 року № 519, в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що останній платіж в звязку з скрутним матеріальним станом здійснила в липні 2016 року в сумі 2600 грн., не заперечувала сплачувати заборгованість за кредитом, відсотки, пеню та не згодна сплачувати штраф.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 27 квітня 2016 року сторони: ОСОБА_3 акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якої позивач зобовязувався надати відповідачу кредит в сумі 29870 грн. 09 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на строк 24 місяці з 27 квітня 2016 року по 30 квітня 2017 року, а відповідач зобовязувався повернути кредит в порядку і на умовах передбачених договором та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 10 % річних та погодився з тим, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить кредитний договір.

Позивач надав відповідачу кошти в сумі 29 870 грн. 09 коп., виконавши таким чином свої зобов'язання в повному обсязі.

Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору станом на 02 серпня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 57 500 грн. 80 коп., а саме: кредит в сумі 26 231 грн. 35 коп., проценти 3 138 грн. 07 коп., пеня 13 072 грн. 50 коп., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 14 558 грн. 88 коп., що підтверджується розрахунком наданим позивачем, який судом перевірений та визнаний правильним.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, згідно з якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про правомірність пред'явлення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 26 231 грн. 35 коп., процентів 3 138 грн. 07 коп., пені 13 072 грн. 50 коп.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в сумі 14 558 грн. 88 коп., то вона не підлягає задоволенню і суд прийшов до такого висновку враховуючи таке.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1 180 грн. 98 коп.

Керуючись ст.ст.13, 81,ч. 2 ст.141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», він же Акціонерне товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість по кредиту за договором б/н від 27 квітня 2016 року станом на 02 серпня 2017 року в сумі 42 441 (сорок дві тисячі чотириста сорок одна) грн. 92 коп., а саме: кредит в сумі 26 231 (двадцять шість тисяч двісті тридцять одна) грн. 35 коп., проценти 3 138 (три тисячі сто тридцять вісім) грн. 07 коп., пеня 13 072 (тринадцять тисяч сімдесят дві) грн. 50 коп. і судові витрати в сумі 1 180 (одна тисяча сто вісімдесят) грн. 98 коп.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

СуддяОСОБА_4