ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1432/18
У Х В А Л А

"12" жовтня 2018 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О. розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (позивач) про забезпечення позову, інші особи, які можуть мати статус учасника справи: (відповідач) ОСОБА_3 та (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору) ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката ОСОБА_1 подана в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в якій він, до предявлення позову, просить накласти арешт на автомобіль NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, двигун № МR 20447529, кузов SJNFBNJ10U1171746, державний номер НОМЕР_1; оголосити розшук вказаного автомобіля доручивши його проведення Національній поліції України з правом затримати вказаного транспортного засобу та обов'язком доставити його на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114 та передати цей автомобіль Товариству з обмеженою відповідальністю «Династія-Дніпро» для його зберігання на території вказаного майданчика тимчасового тримання транспортних засобів.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, наступне:

Рішенням Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 та додатковим рішенням цього ж суду від 03.05.2017 визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, двигун № МR 20447529. кузов SJNFBNJ10U1171746 у формі довідки-рахунку серії ВІА № 183069 від 01 лютого 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасовано свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на ім'я ОСОБА_5В; визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля у формі довідки-рахунку серії ВІА № 1884583 від 26 лютого 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та скасовано свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на ім'я ОСОБА_6; визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на ? частину даного автомобіля за кожним.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 вказані судові рішення залишені без змін та набрали законної сили.

Як вбачається з наведеного в останнє право власності на вказаний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_6

28.08.2018 листом ОСОБА_2 направив ОСОБА_6 вимогу в якій вимагав від нього з'явитись та передати йому та/або його представнику адвокату ОСОБА_1 ключі від замка запалювання від автомобіля NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, а також вказаний автомобіль. У відповідь на вимогу ОСОБА_2 ОСОБА_7 не повернув вказаний автомобіль та ключі від нього та не вжив жодних заходів щодо надання заперечень проти того, що автомобіль не знаходиться у його володінні, що вказує на те, що право власності ОСОБА_2 на вказаний автомобіль порушено та він має право та намір звернутись до суду за захистом цього права обравши спосіб захисту свого права шляхом подання позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Заявник просить вжити заходів забезпечення позову оскільки, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернувся до суду. Вказане обумовлено тим, що ОСОБА_6, як фактичний володілець спірного автомобіля може переданий його у фактичне незаконне володіння будь-якій іншій особі, втратити, пошкодити, знищити тощо.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову поданої до предявлення позову та долучені до неї матеріали, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом накладення арешту та майно відповідача, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Вирішуючи питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що надані заявником матеріали, а саме рішення Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2017 та від 03.05.2017, а також постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 підтверджують існування цивільно-правового спору повязаного з захистом права власності ОСОБА_2 з іншими особами, які можуть мати статус учасника справи щодо автомобіля NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, двигун № МR 20447529, кузов SJNFBNJ10U1171746, який є безпосереднім предметом спору.

Посилання заявника про перебування вказаного автомобіля у фактичній власності ОСОБА_6, який був залучений до участі у вищевказаних справах свідчить про існування ризику, що вразі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду повязаного з витребуванням майна із чужого незаконного володіння.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (правова позиція у справі за № 6-605 цс16).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

При визначенні виду забезпечення позову суд має перевіряти чи заходи забезпечення не перешкоджають господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заява адвоката ОСОБА_1 подана в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині необхідності накладення арешту на спірний автомобіль NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, двигун № МR 20447529, кузов SJNFBNJ10U1171746, державний номер НОМЕР_1.

Відсутні будь-які дані, що обраний спосіб забезпечення позову може привести до невиправданого перешкоджання господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, чи порушення прав та інтересів третіх осіб, чи може привести до завдання збитків власнику арештованого майна. Крім того, вказаний автомобіль, не відносяться до майна, відносно якого не може бути застосовано забезпечення позову (ч. 4-10 ст. 150 ЦПК України).

При цьому вирішуючи питання про необхідність оголошення розшук вказаного автомобіля з дорученням його проведення Національній поліції України з подальшим затриманням вказаного транспортного засобу та обов'язком доставити його на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 114 і переданням його ТОВ «Династія-Дніпро» для його зберігання на території вказаного майданчика тимчасового тримання транспортних засобів суд виходить з такого.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розшук транспортного засобу передбачено ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», де визначено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Положеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», що стосується виконання рішення суду про забезпечення позову передбачено, що якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Такий же порядок визначено п. 11, розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), де визначено, що якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Суд приходить до висновку про безпідставність вимоги адвоката ОСОБА_1 про необхідність оголошення розшуку спірного автомобіля з обов'язком доставити його на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів для його зберігання, так як така вимога фактично повторює вимогу з якою ОСОБА_2 планує звернутися до суду: про повернення майна, переданого за недійсним правочином та витребування майна із чужого незаконного володіння, підстави для чого повинна бути в подальшому перевірена в судовому засіданні; відсутнє будь-яке підтвердження існування ризику для усунення якого слід застосувати такий спосіб забезпечення позову; вказана процедура застосовується на стадії виконання рішення суду по суті за постановою державного виконавця та не виключає порушення прав та інтересів іншого співвласника ОСОБА_4

Щодо переданням автомобіля ТОВ «Династія-Дніпро» для його зберігання, суд звертає увагу на відсутність будь-яких попередніх домовленостей з вказаною юридичною особою щодо такого зберігання.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення, суд виходить з того, що у суду відсутні будь-які відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобовязаний застосувати зустрічне забезпечення.

Суд вважає за необхідне розяснити учасникам справи, що суд за клопотанням учасника справи може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим (ч. 1 ст.156 ЦПК України), чи скасувати вжиті заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦПК України).

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (позивач) про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль NISSAN QASHQAI, 2008 року випуску, двигун № МR 20447529, кузов SJNFBNJ10U1171746, державний номер НОМЕР_1.

Копію ухвали направити до Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області.

В іншій часині заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (позивач) про забезпечення позову, залишити без задоволення.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятнадцятиденний строк, з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_8