г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/2732/18
Номер провадження 2/213/1376/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року місто ОСОБА_1 Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участі секретаря судового засідання Цапенко О.С.,

за участі позивача - ОСОБА_2

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач зазначає, що є власником квартири №11 будинку №18 по

вул. Надії в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в якій зареєстрований відповідач, однак останній в квартирі не мешкає з 2016 року. Відповідач власних речей в квартирі не має. Сплату за комунальні послуги та утримання квартири відповідач не здійснює, у звязку із чим, просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, підтвердив всі обставини, які викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Вислухав пояснення позивача, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як видно із свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 1/2 частці (а.с.7-9).

22 жовтня 2013 року ОСОБА_6 померла (а.с.14).

Згідно з довідкою ДІС "НОВА КОМ" від 02 липня 2018 року та довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян від 10 липня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-13).

Відповідно до Акту ТОВ «УЮТ-2011» від 02 липня 2018 року у квартирі АДРЕСА_1 починаючи з 2016 року відповідач не проживає (а.с.6).

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона мешкає в сусідньому з позивачем будинку. Зазначила, що відповідач є онуком позивача, який діду не допомагав, до нього не приходив. Вказала, що відповідача не бачила у квартирі АДРЕСА_1 більше десяти років та за вказаною адресою відповідач ніколи не проживав. Позивач веде господарство самостійно.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно 14 років. Протягом часу її проживання за вищевказаною адресою вона ніколи не бачила відповідача. Позивач мешкає один, оскільки дружина його померла.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 71,72 ЖК України та ст. ст. 319, 321 ЦК України.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, позивач належними, допустимими та достовірними доказами повинен довести порушення його прав.

На запит суду, який зроблений відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради 28 вересня 2018 року надана довідка, з якої видно, що у відділу реєстрації місця проживання громадян відсутня можливість підтвердити реєстрацію гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із тим, що не знайдена картка прописка на вищезгадану особу та у автоматизованій системі Реєстр територіальної громади відсутня будь-яка інформація про гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16), що на думку суду спростовує доводи позивача стосовно того, що відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не надано доказів порушення відповідачем його невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 141, 223, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2018 року.

Суддя О.В. Алексєєв