АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1061/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу судового наказу на стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення на її користь з ОСОБА_5 аліментів на дітей у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не нижче 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину на період до досягнення повноліття - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що ухвала є надуманою, судом неправильно застосовано норми процесуального права.

Апелянт зазначає, що вона і боржник проживають в різних країнах, боржник перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, і це, як вважає ОСОБА_4, є підставою для звернення до суду із заявою про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2009 року (а. с. 9 звор.).

Від шлюбу сторони мають трьох доньок - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5,6,7 - звор.).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходив з того, що ОСОБА_4 в порушення вимог 163 ЦПК України, не вказала обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, крім того не додано доказів, що діти проживають з нею, та перебувають на її утриманні.

З таким висновком апеляційний суд погоджується.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу, яким остання повинна відповідати.

Пунктом 4,5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачає, що у заяві повинно бути зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом ст. 165 ч.1 п.1 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник не вказала обставин справи, не надала будь-яких доказів, які б підтвердили чи обґрунтували доцільність звернення ОСОБА_4 до суду із такою заявою (місце реєстрації дітей, з ким проживають, хто утримує їх та ін.).

Посилання апелянта, що вона і боржник проживають в різних країнах, боржник перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, не підтверджує факту проживання та утримання дітей заявником.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_4 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_5 подана без додержання вимог передбачених п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу з підстави, передбаченої правилами п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 14 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 1 серпня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський