Ухвала

06 липня 2018 року

м. Київ

справа № 306/976/17

провадження № 61-38194 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (далі - ПрАТ «Закарпаттяобленерго»), Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що 22 квітня 2017 року у її квартирі за адресою: АДРЕСА_1, була висока напруга - 388 кВт, в результаті чого перегоріли електроприлади. Розмір завданих збитків складає 58 960,00 грн.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 24 січня

2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Закарпаттяоленерго» на користь ОСОБА_1 21 340,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 3 723,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «Закарпаттяоленерго» задоволено, рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ «Закарпаттяоленерго» про розподіл судових витрат.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є вимога майнового характеру - про відшкодування майнової шкоди у розмірі 58 960,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00*100=176 200,00), а також вимога немайнового характеру - про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762,00*500=881 000,00), та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому є справою незначної складності.

Ураховуючи наведене, зазначена справа, як в частині вимог про відшкодування майнової шкоди, так і в частині вимог про відшкодування моральної шкоди є малозначною у силу вимог закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго», Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик