441/618/18 2/441/443/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком № 27 по вул. Шевченка в м. Городок Львівської області. В обґрунтування позову покликається про те, що є власником вказаного житлового будинку, відповідачка зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає в даному житлі більше двадцяти років, при цьому в будинку відсутні її особисті речі, документи. З часу вибуття не несе жодних витрат по утриманню будинку, її реєстрація у вказаному житловому будинку була здійснена ще попереднім власником, позивач згоди на реєстрацію ОСОБА_6 не давав, реєстрація місця проживання відповідачки у будинку обмежує права позивача як власника. З покликанням на порушення своїх прав як власника просить позов задовольнити.

В суді позивач ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів, наведених у ньому, просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житлом житловим приміщенням будинком № 27 по вул. Шевченка в м. Городок Львівської області з тих підстав, що відповідачка більше двадцяти років не проживає в спірному будинку, а також, що він, як новий власник будинку згоди на її реєстрацію не давав, така реєстрація обмежує його права власника.

На підтримку позовних вимог позивача висловилась в суді його представник ОСОБА_2

Представник відповідачки в суді позов заперечив, при цьому покликався на пропуск позивачем строку позовної давності, також, мотивує заперечення тим, що позивач повним власником будунку по вул Шевченка, 27 в м.Городок Львівської області став 15 вересня 2017 року, тобто право на звернення з таким позовм в нього виникло тільки після 15 вересня 2018 року, між тим, він звернувся із позовом 18 квітня 2018 року, також вважає, що визнання втратившою право на житло відповідачки буде порушувати права її неповнолітнього сина, який згідно чинного законодавства має бути зареєстрований з одним із батьків, з цих підстав просив у позові відмовити повністю.

Третя особа ОСОБА_5 у суді позов підтримала та просила задовольнити, при цьому пояснила, що відповідачка після одруження вибула з спірного житлового будинку, власником якого на той час була третя особа, з часу вибуття відповідачка проживати до будинку не поверталась, її речі та документи відсутні, витрат по утриманню та догляду за будинком не несе. Також покликалась на те, що вона відчужила належний їй будинок позивачу, який постійно проживає в ньому, допомагає їй матеріально, несе всі витрати по утриманню будинку.

Заслухавши позивача, представників сторін, третю особу, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 32651303 від 23.12.2011 р., ОСОБА_1 є власником житлового будинку в м.Городок, вул Шевченка, 27 Львівської області на підставі договору дарування від 27.09.2011р. Право власності позивача також підвтерджується витягом із Державного реєстру на право власності на нерухоме майно № 97463395 від 15.09.2017 р. (а.с. 6-8, 139).

Із довідки Городоцької міської ради № 883 від 17.04.2018 р. про склад сімї та копії будинкової книги вбачається, що в житловому будинку по вул. Шевченка, 27 в м. Городок Львівської області зареєстровані: власник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9, 18-25)

Як вбачається із актів обстеження особи по місцю проживання від 30.06.2017 року, 20.03.2018 року, 17.04.2018 року (а.с. 15-17) ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у житловому будинку по вул. Шевченка, 27 в м. Городок Львівської області не проживають, за наявною інформацією проживають у м. Львові.

Із пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, вбачається, що відповідачка більше двадцяти років не проживає в житловому будинку по вул. Шевченка, 27 в м.Городка Львівської області, в будинку відсутні її речі та документи, востаннє ОСОБА_4 до спірного будинку навідувалась в гості до бабці близько трьох років тому, із сімєю проживає в м. Львів.

Власник відповідно до положень ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.

Згідно Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016р. №207 однією із підстав втрати права на користування житловим приміщенням є в т.ч. відчуження житла.

За положеннями ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користуванні цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Разом з тим ч.4 ст. 156 Житлового Кодексу України передбачає право збереження права користування житлом лише для членів сім»ї власника, за умови збереження права власності на будинок цього ж власника, який давав згоду на реєстрацію членів сім»ї в будинку (незмінності власника будинку).

Суд критично оцінює покликання представника відповідача на пропуск строку звернення до суду та про те, що позивач повним власником будунку по вул Шевченка, 27 в м.Городок Львівської обл. став 15 вересня 2017 року, тобто право на звернення з таким позовом в нього виникло тільки після 15 вересня 2018 року, між тим, він звернувся із позовом 18 квітня 2018 року, оскільки позивач мав право на звернення із вкзаним позовом навіть будучи співласником вказаного житлового будинку.

Суд також вважає, що визнання відповідачки такою що втратила парво на користування житлому в будинку по вул Шевченка. 27 в м. Городок Львівської області, жодним чином не обмежує прав неповнолітнього сина ОСОБА_7, оскільки позивач не ставить вимогу про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, окрім цього, як йдеться у відзиві відповідачки та чого по суті не заперечив її представник, неповнолітній ОСОБА_7 постійно проживає з батьками у м. Львів.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 263-265, 354, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням житловим будинком № 27 по вул. Шевченка в м. Городок Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії КВ 981934, виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 26.06.2002 р. 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.12.2018 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.