Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2018 Справа №607/11948/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 25 червня 2018 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири АДРЕСА_1 (Лучаківського) в місті Тернополі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Обґрунтовує заяву тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 У даному правовстановлюючому документі невірно зазначено її імя, а саме, - ОСОБА_2, замість ОСОБА_1. У інших документах, зокрема у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України, свідоцтві про укладення шлюбу, картці ідентифікаційного коду, пенсійному посвідченні її імя вказано ОСОБА_1. Вулицю Надзбручанську у м. Тернополі перейменовано на вул. Лучаківського. Позивач вказує, що на даний час у звязку із помилкою у правовстановлюючих документах не може в повній мірі здійснювати свої речові права. З цих підстав просить заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 26 червня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до судового розгляду на 17 липня 2018 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилася, подавши заяву, в якій просила розглядати справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, заяви про відкладення справи не надходило.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як вбачається з реєстраційного посвідчення, виданого начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 від 31 серпня 1994 рокуАДРЕСА_3 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській в місті Тернополі зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142.

Із договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 продав ОСОБА_2 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_4.

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_5 складений 31 серпня 1994 року на ОСОБА_2.

Як вбачається з паспорта громадянина України серії МС № 437792, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 18 березня 2004 року, дані про заявника вказано: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно картки фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 01 березня 2004 року державною податковою інспекцією м. Тернополя, імя заявника у ній вказано ОСОБА_1.

Із свідоцтва про народження серії УР № 879377 вбачається, що імя заявника зазначено ОСОБА_1.

Із пенсійного посвідчення № 21426847 серії ААЕ № 992066 від 26 листопада 2008 року слідує, що імя заявника вказано ОСОБА_1.

Таким чином судом установлено невідповідність даних щодо зазначення імені заявника, вказаних у реєстраційному посвідченні та договорі купівлі-продажу, де імя вказано «Ганна», тим даним, які зазначені в паспорті громадянина України, картці фізичної особи-платника податків, свідоцтві про народження, пенсійному посвідчення, де її імя зазначено як «Анна».

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як слідує з заяви ОСОБА_1, у звязку із наявністю вищевказаних розбіжностей у документах в неї виникають труднощі при реалізації її речових прав.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що у всіх документах, виданих на імя заявника її прізвище ОСОБА_1 та по батькові Йосипівна є ідентичним, дані, що зазначені у реєстраційному посвідченні та договорі купівлі-продажу, зокрема щодо місця проживання, збігаються з даними, зазначеними у її паспорті громадянина України.

За таких обставин, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності правовстановлюючих документів, а саме реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири АДРЕСА_6, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а необхідність їх встановлення зумовлена вагомістю поновлення порушення прав заявника.

Тому, з метою недопущення порушення прав заявника як власника квартири, реалізація яких залежить від доведеності факту належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме реєстраційного посвідчення та договору купівлі-продажу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом встановлення факту належності ОСОБА_1 реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири АДРЕСА_7 (Лучаківського) в місті Тернополі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Лучаківського, 3А/12, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 35, ), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 наступних правовстановлюючих документів: реєстраційного посвідчення, яким Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира № 56 житлового будинку № 4 по вул. Надзбручанській (Лучаківського) в місті Тернополі зареєстрована за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Тернопільською держнотконторою 11 серпня 1994 року за реєстром №25-4939 та записано в реєстрову книгу за №142, виданого 31 серпня 1994 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_3 та договору купівлі-продажу від 11 серпня 1994 року квартири АДРЕСА_8 (Лучаківського) в місті Тернополі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_5