КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/565/18
Провадження №2/319/264/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Горбачова Ю.М.,
при секретарі Куриленко Т.В.,
за відсутності осіб, що приймають участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу,

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 15 травня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про повернення боргу.
Позивачем подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до положень статті 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих часниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи випливає, що 25 лютого 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СА №101136, виданий 21 березня 1996 року Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області, взяв у борг у ОСОБА_1 тисячу вісімдесят сім доларів США та зобовязався їх повернути на протязі чотирьох місяців, а саме до 01.07.2014 року, що підтверджується розпискою від 25.02.2014 року (а.с. 6).
За такою сукупністю обставин у справі суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання - правовідносини за договором позики.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Факт отримання грошових коштів відповідачем та наявність між сторонами грошового зобовязання підтверджується відповідною розпискою (а.с.6).
На теперішній час відповідач не повернув грошові кошти позивачу.
Відповідач уклав договір позики із позивачем, взяв цим на себе грошове зобовязання, які належним чином не виконав, чим прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором.
Позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами.
Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за договором позики задоволені повністю, тому суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат у виді витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12, 13, 79, 128, 141, 211, 223, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Ю.М.Горбачов