СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2/760/292/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

07 серпня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник Позивача - Слижук С.В.

ІІ. Описова частина

У червні 2017 року Позивач ТОВ «КЛТ Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Посилається на те, що 08 листопада 2016 року між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту Позивача kltcredit.com.ua через платіжну систему ТОВ «Платежі онлайн» було укладено договір позики №-020779.

Згідно з умовами вказаного договору Позивач надав ОСОБА_1 позику в сумі 2500 гривень, а Відповідач зобов'язався повернути зазначену суму до 18 листопада 2016 року, сплативши при цьому проценти за користування позикою в сумі 405 гривень.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, позику та проценти не погасив, у зв'язку з чим, станом на 13.06.2017 мав заборгованість в розмірі 15967,50 гривень, яка включала в себе:

- 2500 гривень - заборгованість за позикою;

- 405 гривень - заборгованість за процентами;

- 12937,50 гривень - заборгованість по сплаті пені;

- 125 гривень - штраф.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представник Позивача у судовому засіданні позову підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлявся за місцем реєстрації.

Суд вважає можливим розглянути справ у відсутність Відповідача на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

08 листопада 2016 року між ТОВ «КЛТ Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту Позивача kltcredit.com.ua через платіжну систему ТОВ «Платежі онлайн» укладено Договір позики №-020779, з додатком №1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у позику суму в розмірі 2500 гривень строком до 18.11.2016 та зобов'язався сплатити Позвиачу проценти за користування коштами в сумі 405 гривень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Частиною 3 статті 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно зі ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Пункт 12 частини 1 вказаної статті визначає, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір

Договір №-020779 від 08.11.2016 укладений за допомогою одноразового індентифікатора, який згенерований електронною системою Позивача та був надісланий на номер Відповідача (позичальника) СМС-повідомленням. Використання Позичальником отриманого коду а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договір вважається укладеним.

Частина 7 статті 7 Закону передбачає, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості..

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Встановлено, що Відповідач своїх зобов'язань не виконував, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 2500 гривень за зобов'язаннями з повернення позики та 405 гривень нарахованих процентів.

В частині стягнення зазначених коштів вимоги Позивача є обгрунтованими.

Що стосується вимог про стягнення з Відповідача пені та штрафу, то в даному разі суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 61 Конституції ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пункт 5.2 Договору №-020779 від 08 листопада 2016 року визначає, що за невиплату відсотків від суми позики та суми позики у строк, що перевищує строк позики, Позичальник зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню в розмірі 2,5% за кожен день прострочення та суму одноразового штрафу у розмірі 5% від суми позики.

Таким чином, договором передбачена подвійна відповідальність за одне й те саме порушення умов договору, що є недопустимим з огляду на положення Закону. Відтак, суд вважає необхідним відмовити у вимогах про стягнення штрафу в сумі 125 гривень.

Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Враховуючи, що розмір неустойки (12937,50 гривень) явно перевищує розмір простроченої заборгованості Відповідача за позикою та процентами (2905 гривень), суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з Відповідача за невиконання ним своїх зобов'язань з повернення кредиту до суми в розмірі 2500 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 541,60 гривень (пропорційно частині задоволених вимог: 1600х5405/15967,50).

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 1, 3, 7, 11, 12 Закону Украъни «Про електронну комерцію», ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» заборгованість за договором позики №-020779 від 08.11.2016 в сумі 5405,00 (п'ять тисяч чотириста п'ять грн. 00 коп.) гривень, з яких :

- 2500 гривень заборгованості за сумою позики;

- 405 гривень заборгованості за процентами;

- 2500 гривень неустойки (пені).

В іншій частині позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ» судовий збір в розмірі 541,60 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛТ КРЕДИТ», адреса: 02160, м. Київ, пр. Возз'єднання, 15, ;

Відповідач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Суддя: