Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1203/18

20 грудня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту свого постійного проживання зі спадкодавцем матірю ОСОБА_2, яка померла 28 серпня 2017 року 8 в с. Глибоке, Богородчанського району Івано-Франківської області.

На обґрунтування заявлених вимог в судовому засіданні вказала, що вона народилася в сімї ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Крім неї у сімї ще був брат ОСОБА_4. Батько помер 19 грудня 1984 року, а мама 28 серпня 2017 року. Вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, а мама по вул. Сагайдачного,9 в с. Глибоке. В 2015 році мама тяжко захворіла та потребувала постійного догляду, оскільки була лежачою. Тому вона змушена була забрати маму до себе і до дня смерті мати проживала азом з нею. Після смерті матері відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить, як з"ясувалось, тільки земельний пай, оскільки житловий будинок, що належав батькам, ще за життя матері був оормлений на її брата ОСОБА_4, а після його смерті успадкований дружиною та дочкою.

За життя мати заповіт не склала. 03 жовтня 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Богородчанського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй у видачі свідоцтва про право було відмовлено у зв"язку із пропустком строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Заінтересована особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, ознайомившись із письмовими матеріалами справи, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в суді.

Відповідно до глави 6 розділу ІV ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 28 серпня 2017 року, що підтверджується даними свідоцтва про її смерть, серії І-НМ №255346, виданого 30 серпня 2017 року виконавчим комітетом Глибоківської сільської ради Богородчанського району відділом реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного Івано-Франківської області.

ОСОБА_1 - заявниця по справі, є дочкою померлої ОСОБА_2 що підтверджується матеріалами справи. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка (пай).

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Відповідно до довідки Глибоківської сільської ради від 01 жовтня 2018 року ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, однак у звязку із хворобою фактично проживала в господарстві дочки ОСОБА_1 по вул. Сагайдачного,8 в с. Глибоке Богородчанського району.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також підтвердили, що ОСОБА_1 тривалий час, близько 3 років до дня смерті матері проживала разом з нею.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2

Спору щодо спадкування між спадкоємцями немає.

Враховуючи те, що підтвердити вказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту матиме для заявника певні юридичні наслідки, а іншого шляху для підтвердження даного факту не визначено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 315-319,354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_2, яка померла 28 серпня 2017 року, на час відкриття спадщини за адресою вул. Сагайдачного,8 с. Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.