Справа №359/7378/17
Провадження №2/359/524/2018
4 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Коробові О.П.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
ОСОБА_2 не зявилась у судове засідання. Вона завчасно в установленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується численною поштовою кореспонденцією (а.с.46, 49, 156). Чергове відкладення судового засідання ще на місяць призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад 9 місяців.
На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.133).
Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що 15 вересня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» уклав з ФОП ОСОБА_2 договір кредитної лінії №НКЛ-2007423 (а.с.5-13), за яким позивач зобовязався надати кредит в розмірі 120000 гривень, а ФОП ОСОБА_2 зобовязалась щомісячно до 14 вересня 2014 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 25,99% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань ФОП ОСОБА_2 зобовязалась сплачувати проценти за користування кредитом у підвищеному розмірі 30% річних, а також пеню в розмірі 3% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу.
В той же день ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем договір іпотеки (а.с.14-21), за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2.
16 вересня 2011 року позивач надав ФОП ОСОБА_2 кредит в розмірі 120000 гривень. Ця обставина підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.53).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або не-належного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задоволь-нити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно з ч.1 ст.39, ст.41 цього ж Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не перед-бачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
На підставі ч.4 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що після ухвалення судового рішення ФОП ОСОБА_2 хоча б частково або в повному обсязі погасила вказаний борг.
З огляду на це суд вважає, що в рахунок погашення боргу за договором кредитної лінії в загальному розмірі 127917 гривень 11 копійок допустимо звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 шляхом продажу цього обєкта нерухомого майна на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, визначеною субєктом оціночної діяль-ності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, повязане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням №5753704 від 19 вересня 2017 року (а.с.39). Предявлений ним позов фактично задоволений.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 гривень.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 гривень.
Заочне рішення складено в повному обсязі 17 липня 2018 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі. У випадку відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_3