Ухвала

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 316/1092/15-ц

провадження № 61-39079ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року провадження у справі закрито, в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Постановою Апеляційного суду Запорізької областівід 23 травня2018 року ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Апеляційного суду Запорізької областівід 23 травня2018 року та залишити в силі ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, що зазначені в позовній заяві суми заборгованості нараховані банком після повного погашення ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором. Крім того, в матеріалах справи міститься додана банком до позовної заяви претензія про повернення заборгованості за кредитом, яким банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту та відсотків, тому нарахування строкових відсотків є подвійним стягненням, що суперечить нормам статті 61 Конституції України.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Під предметом спору розуміється об'єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об'єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об'єктів цивільних прав визначені статтею 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об'єкту цивільних прав ЦК України не обмежено. Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об'єкту цивільних правовідносин, які не заборонені і не обмежені законом.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції послався на відсутність предмету спору в зв'язку з повним погашенням кредитної заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Укргазбанк».

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом не було встановлено дійсний розмір заборгованості за кредитним договором та не було взято до уваги те, що банком заперечувався факт повного погашення ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, судом першої інстанції не було з'ясовано належним чином предмет позовних вимог, не перевірено доводів позивача щодо наявності спірних правовідносин і порушень відповідачем обов'язку щодо виконання умов кредитного договору.

Факт виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі, є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову по суті позовних вимог, проте не може слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси інших осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення вимог або про відмову в їх задоволенні.

Доводи касаційної скарги не містять обґрунтованих посилань на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене постанова Апеляційного суду Запорізької областівід 23 травня2018 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права. Правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик