УХВАЛА

26 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бондарчук В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди,

встановив:

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, посилаючись на те, що проходив державну службу в Управлінні державної міграційної служби України в Хмельницькій області на посадах головного спеціаліста відділу міграційної роботи, заступника начальника управління - начальника відділу міграційної роботи, першого заступника начальника управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. 28 серпня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі наказу №99-о/с на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України та ч.2 ст.86 Закону України «Про державну службу». Однак після звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку та не видано трудову книжку. Повний розрахунок було проведено 30 жовтня 2018 року. З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомився 27 вересня 2018 року та в той же день отримав трудову книжку. Відповідно до ст.ст.116, 117 КЗпП України просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 42 549 грн, та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що відповідний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В силу ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 цього Кодексу публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п.25 Методичних роз'яснень щодо застосування класифікатора категорій адміністративних справ» затверджених рішенням Ради суддів адміністративних судів України 31 жовтня 2013 року за №114 категорія «спори щодо проходження служби» (пункт 12.2 Класифікатора), серед інших спорів, включає, зокрема, спори щодо: стягнення на користь особи несплачених коштів, які належало їй виплатити при звільненні зі служби.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З наявних матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо не своєчасного проведення повного розрахунку при звільненні позивача з державної служби відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про державну службу» та п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, який не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Роз'яснити позивачу, що він не позбавлений права із цими вимогами звернутися до Хмельницького окружного адміністративного суду Хмельницької області із адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст.19, 260, 353 ЦПК України, ст.ст.4, 5, 19 КАС України, ст.86 Закону України «Про державну службу», суд,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Хмельницькій області про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди,

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її виготовлення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали.

Ухвалу виготовлено 26 грудня 2018 року.

Суддя: