У х в а л а

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 619/720/17-ц

провадження № 61-27502 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Хопти С. Ф.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ЧернякЮ. В.,

учасники справи:

позивач - керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Харківській області;

відповідач - ОСОБА_3;

представник відповідача - ОСОБА_4;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на постанову апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2018 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Колтунової А. І., Кругової С. С.,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Харківській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що у ході проведення перевірки правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на території Дергачівського району Харківської області, Дергачівською місцевою прокуратурою Харківської області встановлено, що рішенням Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 26 сесії 5 скликання від 12 вересня 2008 року б/н ОСОБА_3 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0, 15000 га, по АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку від 22 грудня 2008 року серії НОМЕР_1.

Проте рішення Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 12 вересня 2008 року, на підставі якого виготовлено вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, винесено з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень Русько-Лозівським сільським головою Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5, без попереднього винесення даного питання на розгляд депутатів Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, про що свідчать постанови Золочівського районного суду Харківської області від 4 квітня 2014 року та 11 серпня 2014 року, прийняті за результатами розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 366 КК України. Тобто органом місцевого самоврядування відповідне рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки, загальною площею 0, 1500 га, не приймалося.

Вважав, що строк позовної давності не пропущено, оскільки про вказані правопорушення прокуратура дізналась після ухвалення Золочівським районним судом Харківської області судових рішень від 04 квітня 2014 року та 11 серпня 2014 року, якими встановлено факт підробки ОСОБА_5 рішень сесії сільської ради.

Ураховуючи викладене, прокурор просив суд: визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 22 грудня 2008 року (кадастровий номер НОМЕР_2), загальною площею 0,1500 га, серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3, який зареєстровано у книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82. Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі головного управління Держгеокадастру в Харківській області земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), загальною площею 0,1500 га, розташовану по АДРЕСА_1

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року у складі судді Кононихіної Н. Ю. позов керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області задоволено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 22 грудня 2008 року (кадастровий номер НОМЕР_2), загальною площею 0,1500 га, серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3, який зареєстровано у книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Харківській області земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), загальною площею 0,1500 га, розташовану по АДРЕСА_1 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішеннясуду першої інстанції мотивовано тим, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави, як законного власника, не з її волі; у встановленому законом порядку рішення компетентного органу про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 не приймалося. Положення про позовну давність, про яку заявила відповідач, до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 ЦК України не застосовується.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 4 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що право на позов у прокурора виникло не з часу ухвалення Золочівським районним судом Харківської області судових рішень від 04 квітня 2014 року та від 11 серпня 2014 року, а з часу державної реєстрації ОСОБА_3 права на земельну ділянку. Прокурор дізнався про порушення інтересів держави у 2008 році, а з позовом звернувся у березні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявила ОСОБА_3

У березні 2018 року заступник прокурора Харківської області подав касаційну скаргу, в якій просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок апеляційного суду про те, що прокурор та позивач - головне управління Держгеокадастру у Харківській області дізналися про порушення свого права у 2008 році, коли ОСОБА_3 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, ґрунтується на припущеннях. Вважав, що строк позовної давності для звернення прокурора з позовом про повернення на користь держави земельних ділянок із чужого незаконного володіння почався з моменту набрання чинності судовими рішеннями Золочівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2014 року та 11 серпня 2014 року відносно ОСОБА_5 за фактом підробки рішень сесій. Саме вказаними судовими рішеннями встановлено, що рішення Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 12 вересня 2008 року б/н, на підставі якого виготовлено оскаржуваний державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, винесено з порушенням вимог чинного законодавства та з перевищенням повноважень Русько-Лозівським сільським головою Дергачівського району Харківської області ОСОБА_5 Позов прокурором пред'явлено у березні 2017 року, тобто в межах строку позовної давності. При цьому посилався на позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 05 жовтня 2016 року у справі № 3-604гс16 (№ 916/2129/15) про те, що перебування майна у володінні особи, яка не є його законним власником є триваючим порушенням права до моменту припинення в законному порядку правового титулу дійсного власника майна, який має право у будь-який час вимагати відновлення свого права, а отже наслідки спливу позовної давності положення законодавства про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 ЦК не застосовуються.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Установлено, що у справі, яка переглядається суди дійшли протирічних висновків щодо застосування положень про позовну давність, про яку заявила відповідач, до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 ЦК України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 рокусправу № 362/44/17 (провадження № 61-1285св17)за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що справа містить виключну правову проблему для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 362/44/17 (провадження № 61-1285св17)за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження у справі за позовом керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 362/44/17 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ф. Хопта

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк