УХВАЛА

10 вересня 2018 року м..Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучиної Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа Рівненська міська рада про поширення недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа Рівненська міська рада про поширення недостовірної інформації.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить заборонити Рівненській міській раді здійснювати розгляд електронної петиції №281 про введення мораторію на будівництво нових та реконструкцію старих існуючих будівель і споруд навколо озера Басів Кут до розгляду позову по суті.

Враховуючи, що розгляд заяви відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, прийшов до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно дост. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов»язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов»язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З оглянутих матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати відповіді Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету РМР від 28.08.2018 № 01-М/156 - розповсюдженням недостовірної інформації посадовими особами Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету РМР. Заборонити Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету РМР поширювати недостовірну інформацію щодо неможливості підготувати містобудівні умови та обмеження до вирішення по суті питання розгляду електронної петиції № 281 про введення мораторію на будівництво нових та реконструкцію старих існуючих будівель і навколо озера Басів Кут депутатами міської ради. Зобов'язати Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету РМР у 15-ти денний термін надати йому достовірну, обґрунтовану та вмотивовану відповідь на його звернення з чітко визначеним чинним законодавством переліком підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.

Водночас позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Рівненській міській раді здійснювати розгляд електронної петиції №281 про введення мораторію на будівництво нових та реконструкцію старих існуючих будівель і споруд навколо озера Басів Кут до розгляду позову по суті.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози не виконання рішення суду.

Суд, співставивши зміст позовних вимог та захід, який пропонується вжити позивачем, не вбачає наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, що в свою чергу не може призвести до утруднення виконання або невиконання рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставівищевикладеного,керуючись ст.ст.149-154,157,353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №569/16480/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа Рівненська міська рада про поширення недостовірної інформації недійсною - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області.

Суддя Н.Г. Кучина