УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

23 липня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Скрипник Р. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька подання державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /далі - Диканський РВ ДВС/ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України божника.

В обґрунтування вказаного подання державний виконавець зазначає, що згідно виконавчого напису № 383 виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, перебуває виконавче провадження № 55961093 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 непогашеного боргу загальною сумою станом 11.07.2018 року, 544 130 грн. 86 коп.

Посилаючись на те, що боржником ОСОБА_1 не сплачена сума заборгованості становить 544 130 грн.86 коп., а в межах своїх повноважень ним вжито всіх необхідних заходів для виконання боржником постанови суду, державний виконавець Диканського РВ ДВС просить суд встановити обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Від державного виконавця Диканського РВ ДВС надійшло до суду клопотання про підтримання подання та розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником, за невиконання нею судового рішення на строк до повного виконання такого.

Відповідно до ч. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець вправі у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань за рішенням.

Пунктом 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень чітко визначені вимоги до такого подання. Зокрема, у ньому повинні міститися відомості щодо дати відкриття провадження, інформацію про перетинання боржником державного кордону України, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

В судовому засіданні встановлено, що до матеріалів подання державним виконавцем Диканського РВ ДВС додано певний перелік документів, з якого вбачається, що 12.03.2018 було дійсно відкрито вказане вище виконавче провадження, заборгованість по якому становить з 544 130 грн. 86 коп, а також пояснення боржника ОСОБА_1, щодо несплати ним цього боргу. ОСОБА_4 державного виконавця від 11.07.2018 року про те, що за останнім відомим місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, майно, яке належить останньому відсутнє.

Однак, окрім вказаного, до суду не додано інших доказів про вжиття державним виконавцем достатніх заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а також відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого провадження та строками його добровільного виконання, запитів до фінансових установ про наявність у останнього відкритих рахунків, запитів до інших відповідних установ щодо наявності у боржника ОСОБА_1 рухомого та нерухомого, документів про неявку без поважних причин боржника за викликом держвиконавця, який він отримав, однак безпричинно не з'явився, приховування боржником свого майна з метою ухилення від виконання судового рішення.

Однак, відомості про проведення таких дій у матеріалах подання відсутні, хоча лише після вказаної сукупності проведених виконавчих дій, можливо зробити висновок про наявність факту ухилення боржника ОСОБА_1 від його обов'язку виконання рішення суду. Докази, на підтвердження проведених вказаних виконавчих дій, державним виконавцем до суду надані не були, що в свою чергу вказує на відсутність достатніх фактів для висновку щодо ухилення цим боржником свого обов'язку по погашенню заборгованості.

В той же час, зміст подання, з яким звернувся до суду державний виконавець Диканського РВ ДВС, не містить підтвердження фактів реального ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання свого зобов'язання.

Слід зазначити, що ухилення боржника від виконання зобов'язання є такі діяння, чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним обов'язків по виконанню рішення або у вчиненні дій, які ускладнюють його виконання.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього відповідним рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, саме державний виконавець сукупністю доказів і документів у матеріалах подання повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі оскільки, особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Враховуючи вище викладене, а також те, що державним виконавцем Диканського РВ ДВС не доведено факт свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від покладеного на нього обов'язку по виконанню рішення суду, наявність лише самого зобов'язання не може бути підставою для обмеження останнього у праві виїзду за межі України, оскільки захід примусового виконання рішень, який просить застосувати останній, є найсуворішим, так як обмежує особу у свободі вільного пересування, яка гарантується Конституцією України, а тому таке обмеження держвиконавцем повинно бути переконливо обґрунтованим з відповідною сукупністю доказів на підтвердження такого заходу, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є безпідставним і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити за безпідставністю у задоволенні подання державного виконавця Диканського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про встановлення обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: