26.09.2018384/18-Вих
Справа №431/4008/18
Провадження №2-к/431/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Савкової Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м. Старобільську Луганської області цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 06.09.2002р.н., у розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини,

ВСТАНОВИВ :

До Старобільського районного суду Луганської області надійшло відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993р., клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 06.09.2002р.н., у розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини, у якому просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 06.09.2002р.н., у розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2 не зявились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином відповідно до ст.128 ЦПК України, про причини неявки не повідомили, клопотань не надавали. У звязку з чим суд на підставі ч.5 ст.467 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника, боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до резолютивної частини заочного рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини.

Згідно довідки мирового судді, яка додана до клопотання, вказане рішення мирового судді від 29.01.2014р. набрало законної сили 12.03.2014р. та на території Росії не виконувалось.

Згідно довідки мирового судді, яка додана до клопотання, ОСОБА_2 повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, йому вручена копія позовної заяви.

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР Україна ратифікувала Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану 22 січня 1993 року у місті Мінську та взяла на себе зобов'язання визнавати і виконувати рішення, винесених на територіях держав-учасниць Конвенції, передбачені пунктом «а» статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань. Республіка Білорусь є однією з Договірних Сторін у вказаній Конвенції.

Відповідно до ст.51 Конвенції кожна із Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань; рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Статтею 54 Конвенції встановлено, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Подані клопотання та документи відповідають вимогам Конвенції, обов'язок виконання якої взяла на себе Україна, та ст.466 ЦПК України.

Передбачених ст.468 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні клопотань у судовому засіданні не встановлено.

У звязку з чим подане клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.467-470 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, 06.09.2002р.н., у розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 185 Подольського судового району Московської області РФ від 29.01.2014 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини усіх видів заробітку або іншого доходу щомісячно, починаючи з 25.12.2013 року до повноліття дитини.

Після набрання ухвалою законної сили видати виконавчий лист.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.А. Воронкін