Провадження№ 6/760/101/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря- Каліщук М.В.

представника заявника - ОСОБА_3

представника зацікавленої особи - ОСОБА_4

державного виконавця - Гаврилова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_5 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016 у справі №760/15114/16-ц,-

ВСТАНОВИВ:

27.06.2017 заявник звернувся з заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документу, яке встановлене ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016.

Заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016 було задоволено подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріна Р.О. про обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Дане обмеження було застосовано до нього як до керівника боржника - юридичної особи ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» у рамках виконавчого провадження № 49505245 по примусовому виконанню рішення Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 про стягнення з ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» заборгованості на користь ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж».

10.07.2017 відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» його було звільнено з посади Генерального директора.

Вважає, що застосоване відносно нього обмеження у праві виїзду за межі України має бути скасовано, т.я. виконавче провадження, в рамках якого був застосований даний захід, відкрито відносно боржника ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія», при цьому він, відповідно до статуту даного товариства та законодавства України не несе особисту відповідальність за зобов'язаннями товариства, а тому і підстави для застування обмеження до його у праві виїзду за межі України відсутні. При цьому, зазначає, що керівником боржника - ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» на даний час є інша особа.

З наведених підстав просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника повністю підтримала заяву та просила її задовольнити.

Державний виконавець проти задоволення заяви заперечував.

Представник зацікавленої особи ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що ухвала про застосування відносно ОСОБА_5 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України переглядалась судом апеляційної інстанції та була залишена без зміна, а тому Солом'янський районний суд як суд першої інстанції не може переглядати дану ухвалу.

Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 був звільнений з посади Генерального директора ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» з метою ухилення від виконання рішення суду та на даний час уже створив нову юридичну особу і є її керівником.

Вважає, що застосоване відносно ОСОБА_5 обмеження у праві виїзду за межі України було застосовано правомірно і підстави для його скасування відсутні, враховуючи, що виконавче провадження, в межах якого воно будо застосовано, не закрито, рішення суду фактично не виконано, а нормами чинного законодавства така підстава для скасування застосованого обмеження, як звільнення керівника з займаної посади - відсутня.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви та матеріли справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.09.2016 Солом'янським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою ОСОБА_5 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» зобов'язань за рішенням Господарського суду м. Києва від 20.07.2015 у справі №910/6038/15-г.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києві від 21.03.2017 залишено без змін ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу застосовано в рамках виконавчого провадження № 49505245 про стягнення з ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» на користь ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж»основної заборгованості в сумі 3 950 000, 00 грн., штрафу в сумі 395 000, 00 грн., 3 % річних в сумі 53 243, 84 грн., інфляційних втрат в сумі 418 414, 46 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 73 080, 00 грн. на підставі наказу Господарського суду м. Києва від 07.08.2015 № 910/6038/15-г, як на керівника боржника у виконавчому провадженні - ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія».

Відповідно до протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» від 10.04.2017 ОСОБА_5 було звільнено з посади Генерального директора ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія», що вбачається також і з копії наказу Генерального директора ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» ОСОБА_5 від 10.04.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України була постановлена 09.09.2016, тобто при її постановленні суд керувався чинними на той час ЦПК України та Законом України про виконавче провадження»

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11, ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (редакції чинної станом на 09.09.2016), державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинної станом на 09.09.2016), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Отже, з наведеного вище та з матеріалів справи вбачається, що підставою для застосування відносно ОСОБА_5 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України було те, що на час відкриття виконавчого провадження та на час вирішення питання про застосування такого обмеження, він був керівником ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія», яке є боржником у виконавчому провадженні.

Пунктом 9 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Постановлення ухвали про відкриття провадження при розгляді даної заяви не передбачено. Разом з цим дана заява неодноразово призначалась судом до судового розгляду. Враховуючи положенняп. 9 Перехідних положень ЦПК України, при її розгляді суд має керуватись нормами ЦПК України, чинним на час розгляду заяви.

Відповідно до п. 4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2018 № 256/5/65, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 за № 133/31/31585, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Засвідчена судом копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України з відміткою про дату набрання законної сили у разі її надходження до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після надходження сканується у кольоровому зображенні та вноситься до Системи.

Виконавець формує в Системі супровідний лист на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням електронного цифрового підпису, до якого додається сканована копія судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, та передає за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю у разі винесення державним виконавцем постанови про: повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, на підставі ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

На підставі викладеного вище слід дійти висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Між тим, у разі неможливості державним виконавцем винести відповідну постанову, передбачену вище вказаними Інструкцією та Порядком, підставою для зняття боржника з контролю у даному випадку є належним чином оформлена та засвідчена копія судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Дійсно, нормами ЦПК України не передбачено умов, порядку та способу припинення обмеження виїзду за рішенням суду. Однак в такому випадку слід виходити із загальних принципів цивільного судочинства, які гарантують особі право звернення до суду за захистом, передбачених ст.ст.2, 4, 6, ч.9, 10 ст. 10 ЦПК України.

Так, положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97, визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку порушено право заявника, зокрема на свободу пересування, яке підлягає захисту шляхом розгляду та задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та виходячи з наданих повноважень суду, який є органом, уповноваженим на поновлення прав особи, щодо якої в такому ж порядку були застосовані певні обмеження ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016, яка набрала законної сили та була прийнята до виконання.

До того ж, враховуючи, що на даний час ОСОБА_5 не є керівником боржника у виконавчому провадженні, відкритому відносно ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія», більш того, керівником зазначеного товариства є інша особа, то на даний час відсутні підстави та доцільність подальшого застосування відносно ОСОБА_5, як керівника боржника у виконавчому провадженні, обмеження у праві виїзду за межі України, з чого, зокрема, і виходив суд при застосуванні відносно нього такого обмеження.

До посилань представника ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» на те, що Солом'янський районний суд, як суд першої інстанції не наділений повноваженнями переглядати ухвалу суду першої інстанції, суд ставиться критично, оскільки в даному випадку суд не переглядає саму ухвалу суду та правомірність застосування тимчасового обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України, а розглядає нову заяву ОСОБА_5 про скасування такого обмеження в рамках якої вирішується питання про доцільність та підстави існування такого обмеження на даний час.

Посилання представника ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» на те, що підстави для скасування застосованого відносно ОСОБА_5 обмеження відсутні, у зв'язку із тим що на даний час виконавче провадження не закрито, рішення суду фактично залишається не виконаним, а сам ОСОБА_5 звільнився з посади керівника боржника з метою уникнення від виконання рішення суду, суд вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 не несе особистої відповідальності за зобов'язаннями юридичної особи, яку він очолював, більш того, з матеріалів справи вбачається, що у даної юридичної особи є новий керівник, і державний виконавець не позбавлений можливості здійснювати виконавче провадження відносно боржника ТОВ «Управляюча компанія «Метрополія» та вживати всіх необхідних заходів для повного виконання рішення суду.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд знаходить заяву ОСОБА_5 про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2016 у справі №760/15114/16-ц, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, встановлене ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.09.2016 у справі №760/15114/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 23.07.2018.

Суддя: В.В. Лазаренко