Справа № 303/2563/18
2/303/1372/18
ряд. стат. звіту - 47
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Монич В.О.

секретар судового засідання Штець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя набутого під час шлюбу.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя набутого під час шлюбу.

Позов мотивує тим, що з 01 вересня 2012 року по 19 березня 2018 року вона з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі. Під час спільного проживання у шлюбі ними було придбано автомобіль Seat Toledo 24.09.2014 року випуску. Випадково їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 продав даний автомобіль своїй мамі ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу 2142/2017/621891 транспортного засобу від 13.09.2017 року. Даний автомобіль був проданий за 156 114,00 грн. Посилається, на те, що оскільки вказаний автомобіль був придбаний у шлюбі та є їх спільним нажитим майном, вважає, що половина вказаної суми, а саме 78 057,00 грн. належить їй. Таким чином, оскільки між ними не досягнуто згоди, щодо поділу спільного майна, тому вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом, який просить задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, повторно в судове засідання не зявилися, представник віповідача подав заяву в якій проти позовних вимог заперечив, посилаючись що даний тренпортний засіб не є спільної сумісною власністю подружжя, тому як автомобіль був придбаний його батьками в якості подарунка на його день народження. Також частина грошових коштів була позичена батьками у їх родича ОСОБА_2, що підтверджується заявою ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами, який було зареєстровано 01.09.2012 року, був припинений внаслідок його розірвання на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 2018 року.

Судом встановлено та підтверджуються належними у справі доказами, що згідно договору купівлі-продажу 2142/2017/6211891 транспортного засобу укладеного 13.09.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2, остання придбала автомобіль Seat Toledo 24.09.2014 року. Відповідно до пункту 3.1. за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 156 114 грн.

Відповідно до листа № 311712-372 від 28.03.2018 року, начальника Територіального Сервісного Центра 2142 Регіонального сервісного центу МВС в Закарпатській області, автомобіль Seat Toledo 24.09.2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 перереєстровано 13.09.2017 року за громадянкою ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2142/2017/621891 від 13.09.2017 року.

Вищевказане майно, що є предметом даного спору у відповідності до ч.1 ст.60 СК України є майном, набутим подружжям за час шлюбу та належить позивачці та відповідачу, як дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ніякого порядку користування спільним майно чи виділення часток в такому не було та не визначалося домовленістю між ними.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Суд не приймає до уваги надані представником відповідача письмові пояснення, а саме нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2, в якій останній засвідчив факт того, що приблизно у липні серпні 2014 року позичив грошові кошти своєму рідному брату ОСОБА_5 для придбання ним транспортного засобу для свого сина ОСОБА_2 в якості подарунка на його 25-ти річчя, оскільки така складена 01.09.2018 року, тоді як автомобіль марки Seat Toledo 24.09.2014 року було придбано значно раніше.

Крім того суду не надано належним чином оформленого договору позики, укладенного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на суму 5000, 00 євро, таким чином суд визнає дану заяву неналажним доказом.

Також , як вбачається з нотаріально посвідчених заяв від 08.06.2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, останні посилаються на те, що спірний транспортний засіб було придбано ними за грошові кошти заощаджені ними спільно, і такий був подарований їх сину ОСОБА_2 в якості подарунка на його 25-ти річчя.

Однак, враховуючи той факт, що автомобіль був придбаний за час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_2І у шлюбі, тому такий є їх спільною сумісною власністю, таким чином суд відкидає твердження зі сторони відповідача, що спірний автомобіль не є спільною сумісною власністю поружжя, тому як договір дарування сторони не укладали, а відтак спірний автомобіль не може бути особисто приватною власнісю чоловіка.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача не підтвердили того факту, що спірний автомобіль був придбаний його батьками та подарований йому на день народження. Таким чином, відповідачем по справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що автомобіль був придбаний за рахунок коштів його батьків та коштів позичених у їх родича ОСОБА_2

З огляду на викладене та оскільки спірний автомобіль придбаний під час шлюбу, домовленості між сторонами щодо його поділу не досягнуто, враховуючи принцип рівності часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованими вимоги про поділ спільного майна подружжя та приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя набутого під час шлюбу - підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що автомобіль відповідачем було продано за 156 114, 00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу 2142/2017/6211891 транспортного засобу, укладеного 13.09.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2, то з відповідача слід стягнути в користь позивача ? частину вартості автомобіля.

Згідно статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ро розподіл майна подружжя набутого під час шлюбу - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78 057 (сімдесят вісім тисяч п'ятдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені судові витрати в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п'ять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№36, Закарпатської області, поштовий індекс - 89600.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Закарпатської області, поштовий індекс - 89600.

Головуючий В.О.Монич