Справа 206/3866/18
Провадження 2/206/1153/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1, про відшкодування збитків,

за участю представника позивача ОСОБА_2

встановив:

11 липня 2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування збитків.

В прохальній частині позову позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» 14588,76 грн. вартість спричинених збитків за актом про порушення правил від 20.02.2018 №135048 на рахунок №1038 в ОПЕРО філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», код банку МФО 305482. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. на р/р 260052757 ПАТ «ПУМБ», код банку МФО 334851, Свідоцтво банку «200054757, ІПН 26».

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відносини між позивачем та відповідачем регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357, ст. 714 ЦК України. Відповідно до п. 42 Правил споживач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об'єкту для дослідження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок відповідача за адресою: м. Дніпро, вул. Євгена Сердюка, 36 що проводилась 23.02.2018 згідно з п.п. 21,37 Правил, позивачем було виявлено порушення п. 48 Правил: Самовільне підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку електроенергії, відкритим способом з порушенням схеми обліку. А отже виявлено дооблікове підключення у будинку відповідача. Внаслідок даного порушення, електрична енергія споживається, але розрахунком засобом обліку не враховується. Вказане порушення правил було зафіксовано у акті про порушення, була проведена відеозйомка (а.с. 2-4).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що всі ці звинувачення є безпідставними, все це трапилося в результаті конфлікту з сусідом. Стороння особа від сусіда йому навмисно накинула провід коли він лежав на стаціонарі у лікарні, сам він ніяких проводів на стовпа не підключав та додому незаконно не заводив. Коли все це трапилося, він перебув у лікарні і тільки коли до нього зателефонував контролер, він прийшов додому з лікарні. Винним себе не визнає, оскільки ніяких безпідставних дій з незаконним підключенням до електромереж не здійснював.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2018 року по даній справі було відкрито провадження (а.с. 20).

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, заслухано пояснення представника позивача, відповідача, допитано свідка.

06 грудня 2018 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що з наданої довідки 20.07.2018 року адресно-довідковим підрозділом ГУМВС УДМС України, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресо: вул. Гвая, буд. 73, м. Дніпро (а.с. 19).

20 лютого 2018 року працівниками позивача було проведено перевірку використання електричної енергії у споживача ОСОБА_1 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 та виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення до електричної мережі поза приладом обліку відкритим способом з метою безоблікового споживання електроенергії шляхом накиду проводу 2,5 кВ., після відключення від електричної мережі, про що було складено акт про порушення Н №135048, з яким споживач ОСОБА_1 відмовилась ознайомлюватись під підпис. (а.с. 5).

23 лютого 2018 року на засіданні комісії по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення прийнято рішення, що розрахунок недорахованої електроенергії необхідно провести відповідно акту перевірки №135048. За результатами розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення передбачене п. 48 Правил - самовільного відключення зі зміною схеми підключення шляхом накиду на ВЛ-0,4 кВ. Обсяг недорахованої електроенергії становить 8743 кВт на суму 14588,76 грн. (а.с. 7).

23.02.2018 року ОСОБА_1 від ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» було направлено досудову претензію про сплату заборгованості за користування електричною енергією (а.с. 9).

Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 20.02.2018 року вони здійснювали рейдову перевірку по вулиці Гвая на предмет наявності позаоблікового споживання електроенергії, коли підійшли до будинку НОМЕР_1 то побачили, що на лічильнику на фасаді будинку на проводі прикріплено ще один провід, який був безобліковий. В дане домоволодіння питалися довго потрапити, але їм ніхто не відчиняв, дане порушення було зафіксоване на відео, набравши користувача він повідомив їй, що вдома нікого немає, залишившись біля будинку побачили коливання проводів, даний факт свідчив про те, що хтось намагався відчепити необліковий провід, даний факт вони також намагалися зафіксувати. Коли прийшли знову через деякий час до будинку ОСОБА_1, він впустив їх до будинку, вони перевірили лічильник, але даного проводу, який був незаконно підключений вже не було. Вишка приїхала до будинку ОСОБА_1 коли вони у другий раз прийшли, з вишки не було зафіксовано даного порушення, коли відключали будинок ОСОБА_1 від електроенергії, то був тільки один провід і шматок проводу який був незаконно підключений.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 48 Правил визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією.

Згідно з п. 53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Такі ж положення визначені п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ N 28 від 31.07.1996 року (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 N 910) та п 4.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ N 562 від 04.05.2006 року (далі Методики).

Відповідно до п. 27 Правил користування електричною енергією затверджених постановою НКРЕ N 28 від 31.07.1996 року, відповідач зобов'язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати безперешкодний доступ представникам електропостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об'єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, для здійснення заходів передбачених Правилами, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них, своєчасно виконувати обґрунтовані вимоги постачальника електроенергії та вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Пунктом 6.40 Правил визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562.

Згідно наданого позивачем розрахунку розміру відшкодування збитків по акту № №135048 від 20 лютого 2018 року загальна сума заборгованості складає 14588,76 грн.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також судом в судовому засіданні було оглянуто відеозапис наданого представником позивача, однак з оглянутого відеозапису судом вбачається, що комісія у складі трьох чоловік перебуває біля будинку НОМЕР_1 по вулиці Гвая в м. Дніпро на подвір'я будинку не заходить, самого факту підключення проводу до будинку споживача не вбачається, на відеозапису видно лише, те що на електроопорів висить якийсь провід.

При дослідженні письмових доказів судом також був виявлений той факт, що акті про порушення серії Н №135048 від 20.02.2018 року зазначено та зображено на схемі електропостачання позивача, що ОСОБА_1 здійснив самовільну накидку проводу 2,5 мм.кв, також в протоколі №600/135048 від 23.02.2018 року засідання комісії 5РЕМ про розгляд актів про порушення Правил користування електричною енергію для населення зазначено, що ОСОБА_1 здійснив самовільне підключення електропроводу зі зміною схеми підключення шляхом накиду на ВЛ-0,4 кВ.

З урахуванням вищевикладеного, судом не можуть буті взяті до уваги акт перевірки та протокол засідання комісії так як відомості зазначені у них не узгоджуються між собою.

Переріз проводу 2,5 мм.кв взагалі нічим не підтверджується.

Посилання в акті на переріз дроту 2,5 мм.кв суд вважає надуманим, оскільки з показів свідка випливає, що на момент доступу дроту вже не було, тобто цей параметр виміряти неможливо.

Також підключення до мережі 0,4кВ, тобто 400 (чотириста) вольт не відповідає загальновідомій обставині - рівень напруги в побутовій мережі становить 220 вольт.

Таким чином протокол засідання 5РЕМ грунтується на неспроможних обставинах, внаслідок чого суд вважає його недостовірним письмовим доказом.

Отже позивачем всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження самовільного підключення до мережі енергопостачальника поза приладом обліку електроенергії відповідачем.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 січня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков