Справа № 523/7389/15-ц
Провадження № 6/496/162/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Горяєва І.М.,

за участю секретаря Полубок Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області звернувся до суду з вказаним вище поданням.

Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області знаходиться виконавчий лист №523/7389/15-ц від 21.01.2017 року виданий Біляївським районним судом Одеської області з виконання рішення суду про стягнення грошової суми у розмірі 6 856 219, 25 грн. на користь «ПАТ «Укрсоцбанк». Рішення суду боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, на виклики приватного виконавця боржник не з`являється. Таким чином, рішення суду до теперішнього часу залишається не виконаним, тому необхідно тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Приватний виконавець до судового засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. За значеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов'язань.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань.

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України слід вважати доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Судом встановлено, що 18.05.2017 року Біляївським районним судом Одеської області був виданий судовий наказ про примусове виконання рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_3,, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 6 855 001 грн. та судовий збір у сумі по 1 218 грн. з кожного (а.с.4).

22.03.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по вищевказаному виконавчому документу та зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с.5-6).

23.03.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.11), а 03.04.2108 року постанова про арешт його коштів ( а.с.21).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу, за якою зареєстрований відповідач по справі, направлялися виклики, але конверти повернулися з відмітною пошти « неправильно зазначена (неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача (а.с. 18, 19, 22, 29, 30, 31). Актом приватного виконавця від 11.04.2018 року засвідчений факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: с.Усатове, вул. Ломана, 8, Біляївського району, Одеської області ( а.с.31).

Постановою від 03.04.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_2 оголошений в розшук ( а.с.20).

Таким чином, з наданих приватним виконавцем документів випливає, що боржнику не відомо про відкриття виконавчого провадження та виклики до державного виконавця він не отримував.

Подання державного виконавця про обмеження особи в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, не свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань за рішенням суду, так як в підтвердження даного подання до суду не було надано жодного відповідного доказу.

Крім того, державним виконавцем відділу суду не надано жодних доказів того, чи боржник належним чином повідомлений про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника.

Суд вважає, що відкриття виконавчого провадження не може розглядатися як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України без вилучення паспортного документа.

Оскільки, в поданні не зазначено і не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за межі України і що саме обмеження його у праві виїзду за межі України яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості, а також доказів, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, тому суд вважає недоцільним обмежувати ОСОБА_2 в її праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5