Справа № 405/4187/18
Провадження №2/405/776/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №405/4187/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: пров. Новий Проїзд, буд. 7, м. Кропивницький та є спадковим майном після смерті її (позивача) матері ОСОБА_3, яка померла 09.03.2006 року. Зазначила, що у вказаному будинку вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_4 та за цією ж адресою зареєстрований, однак не проживає з березня 1998 року їх син (відповідач) ОСОБА_2О, що, окрім актів обстеження житлових умов від 28.04.2017 року, 30.08.2017 року, 26.12.2017 року, 14.03.2018 року, за якими підтверджено факт не проживання останнього в будинку, можуть також підтвердити свідки (сусіди) ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Позивач також зазначила, що формально залишена реєстрація проживання в належному їй (позивачу) будинку відповідача, який фактично з березня 1998 року в ньому не проживає, перешкоджає їй (позивачу) користуватися житлом, оскільки вона (позивач) не має змоги належно розпоряджатися своїм правом власності, скористатися правом на оформлення субсидії. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, на підставі чого просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням (будинком) за адресою: пров. Новий Проїзд, буд. 7, м. Кропивницький.

Відповідно до ухвали від 30.07.2018 року про відкриття провадження на підставі ст. 19 ЦПК України розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання, при цьому, клопотань від учасників справи щодо призначення справи в судовому засіданні з викликом сторін, - не надходило.

Крім того, учасники справи повідомлені про судове засідання належним чином, відповідач відзив на позов не подавав, у зв'язку з чим розгляд справи здійснено за наявними у справі доказами.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву від 09.11.2018 року, зареєстровану в суді 12.11.2018 року за вх. № 28445, в якій остання просила розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-578 (спадкова справа №466/2008), посвідченим державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, спадкоємцем майна ОСОБА_3, яка померла 09 березня 2006 року, є її дочка ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з : житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, розташований в місті Кіровограді, Новий проїзд, будинок 7, належного спадкодавцю на підставі Договору про право забудови будинків безстрокового користування земельною дільницею виданого Кіровоградською державною нотаріальною конторою 26.01.1954 року за р. № 2-1068 та зареєстрованого Кіровоградським технічним бюро технічної інвентаризації 23.09.1957 року за номером 10162/39 та Акту про введення в дію від 12.08.1957 року за № 433 «а», РПВН № 22574487. За даними витягу № 18171819 з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 20 березня 2008 року, житловий будинок «Аа» - стіни цегляні, загальною площею 73,21 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., має господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: погріб «В1в», л, кухня «Б», убиральня «Г», сарай «Д», сарай «б», колонка питна «+», ворота «N», ганок «кр». Розташований на земельній ділянці площею 882,9 кв.м.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 19256284 від 20.06.2008 року право власності на будинок № 7 за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, Новий проїзд, на підставі свідоцтва про право на спадщину /2-578/ 10.06.2008 / Перша кіровоградська державна нотаріальна контора зареєстровано за ОСОБА_1, номер запису: 10162 в книзі: 39.Форма власності: приватна. Частка: 1/1

Відповідно до довідки квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницького № 420 від 24.10.2017 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та разом з нею (ОСОБА_1В.) за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_2 (син) зареєстрований, але не проживає з 27 березня 1998 року.

При цьому, факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: м. Кропивницький, пров. Новий Проїзд, 7, підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.04.2017 року, 30.08.2017 року, 26.12.2017 року, 14.03.2018 року, складеними ОСОБА_5, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5, підписи яких посвідчені головою квартального комітету № 22 Подільського району у м. Кропивницький ОСОБА_10

Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В свою чергу, ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, а члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, при цьому член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України).

Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якою, зокрема, передбачено, що до членів сім'ї наймача належать чоловік (дружина) наймача, їх діти і батьки.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно з якими член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін між ним і власником житла або законом.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який набув права користування житловим приміщенням будинком № 7 по пров. Новий Проїзд в м. Кропивницькому, не проживає в зазначеному вище будинку з 27.03.1998 року, тобто понад один рік, та не використовує житло за цільовим призначенням для проживання, а так само не встановлено, що відповідач претендував на користування зазначеним будинком, або ж намагався вселитися в будинок, або ж відсутній в будинку за вказаною вище адресою з поважних причин, приймаючи також до уваги, що між сторонами не було встановлено іншого порядку втрати права на користування житлом, ніж той, який встановлений Законом, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: будинком № 7 по пров. Новий Проїзд в м. Кропивницькому, при цьому, судом при вирішенні справи враховується також правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням викладеного вище, необхідним є визнання відповідача таким, що втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 704,80 грн., враховуючи не заявлення позивачем вимоги про стягнення на її користь витрат, понесених по сплаті судового збору, залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 7 по пров. Новий Проїзд в м. Кропивницький.

Судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11