Провадження № 2/520/5758/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді В.О.Луняченка

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_4) до Третьої Одеської державної нотаріальної контори (м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-а) про зняття заборони відчуження житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

21.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зняття заборони відчуження житлового будинку, після уточнення якого просить скасувати заборону відчуження строком на п'ять років житлового будинку АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) який належить ОСОБА_1, запис про яку зроблений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В. 19.12.2016 року і зареєстрований в реєстрі за №1-693, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 19.12.2016 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори є власником житлового будинку АДРЕСА_5 при цьому у свідоцтві від 19.12.2016 року державним нотаріусом зроблений запис про накладення заборони відчуження, зазначеного у свідоцтві житлового будинку АДРЕСА_5- запис у реєстрі речових прав на нерухоме майно 318134176 від 19.12.2016 року. Однак позивач вважає, що дійсною забороною порушено її право як власника. На її звернення до нотаріальної контори з відповідною вимогою про скасування заборони нотаріусом було їй відмовлено. Позивач вважає, що дійсна заборона має бути скасована, оскільки спадкова справа щодо майна ОСОБА_4, яка визнана померлою рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22.09.2009 року, заведена нотаріальною конторою 13.11.2009 року за №1867/2009, а свідоцтво про право на спадщину видане 19.12.2016. Наявна у свідоцтві про право на спадщину за законом заборона на відчуження строком п'ять років чинить позивачу перешкоди у реалізації нею повною мірою свого права власності гарантованого Конституцією України. Дійсне стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5, діючий на підстав довіреності, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій останній уточнені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Третьої Одеської державної нотаріальної контори надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутністю представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори та розгляд справи залишає на розсуд суду.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач та позивач розпорядилися на свій розсуд.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22.09.2009 року №2-о-192/2009 визнано громадянку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою з дня набрання судового рішення законної сили-ІНФОРМАЦІЯ_5. Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції видано 22.10.2009 року свідоцтво про смерть ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 96 років, серії НОМЕР_2, актовий запис про смерть №3 ( запис поновлено).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, яка своєчасно звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу за №1867/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4. 19.12.2016 року державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Баранова О.В. у свідоцтві про право на спадщину за законом від 19.12.2016 року засвідчила, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємцем на майно ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно зі ст.1266 ЦК України є її рідна племінниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 батько якої ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідності до чого ОСОБА_1 видано свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно. Спадщина, на яку видане свідоцтво ОСОБА_1, складається з : житлового будинку під АДРЕСА_7, який складається з житлового будинку піл літ. « В» загальною площею 14,6 кв.м, житловою площею 14,6 кв.м, та господарських будівель і споруд: гараж літ «Г», навіс літ «Д», літня кухня літ «Е», майстерня літ «Ж», сараї літ «З, И, К», вбиральня літ «Л», огородження №1-3, розташованих на земельній ділянці площею 1022 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом зроблено застереження щодо заборони відчуження зазначеного у свідоцтві житлового будинку під АДРЕСА_7, який належить ОСОБА_1, строком на п'ять років.

У зв'язку з наявністю даної заборони позивач не в змозі повною мірою реалізувати своє право власності, тому звернувся до нотаріуса з заявою про її скасування, однак останній, листом від 13.12.2017 року було відмовлено, мотивуючи відмову тим, що зняття заборони відчуження майна нотаріусом проводиться після закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеною померлою (п.п.5.1 ч5 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (ч.1 ), а згідно до ч.2 тієї ж статті спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України 23 січня 2013 року у справі № 6-142цс12, у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій», нотаріус скасовує заборону відчуження в разі скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою( абзац 7 п.п.5.1.п.5 глави 15 «порядку вчинення нотаріальних дій).

В даному випадку датою відкриття спадщини є ІНФОРМАЦІЯ_5, беручи до уваги положення порядку вчинення нотаріальних дій, заборона відчуження спадкового майна накладена нотаріусом при видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом 19.12.2016 року ( реєстраційний номер 1-693) підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі, право останньої на володіння та користування спадковим майном порушено і підлягає захисту, тому позовні вимоги за її позовом підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,353,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_4) до Третьої Одеської державної нотаріальної контори (м.Одеса, вул. Космонавтів, 11-а) про зняття заборони відчуження житлового будинку - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження строком на п'ять років житлового будинку АДРЕСА_5 ( реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) який належить ОСОБА_1, запис про яку зроблений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Барановою О.В. 19.12.2016 року і зареєстрований в реєстрі за №1-693.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луняченко В. О.

Повне рішеня виготовлено 02.01.2019 року