Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/47/18 Головуючий у 1-й інст. Руденко З. Б.
Категорія 55 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Борисюка Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №288/47/18 за позовом ОСОБА_1 до Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення невиплаченої заробітної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Руденко З.Б. в смт. Ружині,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства (надалі - Комбінат громадського харчування). Уточнивши у березні 2018 року позовні вимоги, просив стягнути невиплачену заробітну плату в сумі 50 000 грн. за період з 01 листопада 2017 року по 27 березня 2018 року, а також вирішити питання понесених ним судових витрат у сумі 1 559 грн. (а.с.82-83). Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12 вересня 2017 року рішенням загальних зборів Комбінату громадського харчування він обраний директором та директору затверджена заробітна плата в сумі 10 000 грн. Наказ про прийняття його на роботу з 01 листопада 2017 року виданий 31 жовтня 2017 року. Із ним 31 жовтня 2017 року укладений контракт. Фактично із 01 листопада 2017 року він допущений до роботи. Проте виконуюча обов'язки директора Комбінату громадського харчування ОСОБА_3 не визнає його керівником. Внаслідок цього заробітна плата, за виконану ним роботу, не виплачена, а тому має місце заборгованість із належних від Комбінату громадського харчування сум.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2018 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_2 (а.с.34).

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що суд неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють порядок створення юридичної особи. Також, на думку ОСОБА_1, суд не мав брати до уваги відомості з ЄДР юридичних осіб про зазначення виконуючою обов'язки директора Комбінату громадського харчування ОСОБА_3 На відміну від нього, її ніхто не обирав на посаду виконуючої обов'язки директора та із нею відсутній трудовий договір. Суд не врахував, що контракт укладений із ним та виданий наказ про прийняття його на роботу. На думку позивача, в законний спосіб відбувся допуск його до роботи, що породило юридичні наслідки - обов'язок розрахуватися за виконану ним роботу. Окрім того, норма статуту Комбінату громадського харчування про те, що директор призначається правлінням споживчого товариства є незаконною. Така норма порушує право обирати та бути обраним.

У порядку, передбаченому ст.360 ЦПК України, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема зазначає, що протокол загальних зборів Комбінату громадського харчування від 12 вересня 2017 року, наказ від 31 жовтня 2017 року №1 про прийняття на роботу з 01 листопада 2017 року та контракт від 31 жовтня 2017 року не є належними доказами, враховуючи, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства. Засновником Комбінату громадського харчування, а саме - Попільнянським районним споживчим товариством рішень із приводу прийняття на роботу позивача не приймалося. Окрім того, фактичний допуск до роботи особи на посаду директора може відбутися лише з відома засновника або уповноваженого ним органу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини першої ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічна норма міститься у частині першій ст.1 Закону України «Про оплату праці».

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (частина перша ст.21 Закону України «Про оплату праці»).

Згідно з частиною першої ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Контракт є особливою формою трудового договору (частина третя ст.21 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (частина перша ст.115 КЗпП України).

Право на отримання заробітної плати за період з 01 листопада 2017 року по 27 березня 2018 року в сумі 50 000 грн. позивач підтверджує рішенням загальних зборів Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства про обрання його, ОСОБА_1, директором Комбінату та затвердження директору Комбінату заробітної плати у розмірі 10 000 грн., яке оформлено протоколом від 12 вересня 2017 року (а.с.2-4), наказом від 31 жовтня 2017 року №1, виданим ним як керівником підприємства, про прийняття себе на роботу з 01 листопада 2017 року на посаду директора Комбінату громадського харчування Попільнянського РайСТ (а.с.5) та контрактом від 31 жовтня 2017 року, який укладений із ним роботодавцем, від імені якого діяла секретар загальних зборів ОСОБА_2 (а.с.19-21).

Встановлено, що нова редакція Статуту комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства із змінами та доповненнями затверджена правлінням Попільнянського районного споживчого товариства у 2001 році, а 17 серпня 2001 року Попільнянською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію таких змін (а.с.31-33). Під час розгляду справи суду апеляційної інстанції наданий для огляду оригінал відповідного установчого документа юридичної особи. Витяг із статуту, що міститься у даній цивільній справі, відповідає наданому в судовому засіданні для огляду оригіналу.

Підпунктом «а» пункту 33 статуту Комбінату громадського харчування, засновником якого є Попільнянське районне споживче товариство, передбачено, що директора Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства призначає та звільняє правління Попільнянського районного споживчого товариства.

У матеріалах справи відсутні докази того, що у судовому порядку підпункт «а» пункту 33 статуту щодо органу, який уповноважений призначати на посаду директора, був би визнаний недійсним, а тому доводи апеляційної скарги відносно незаконності відповідного припису установчого документа є передчасними та не підтверджуються матеріалами справи.

Відтак передчасно вважати, що позивач призначений на посаду директора Комбінату громадського харчування Попільнянського районного споживчого товариства уповноваженим органом, оскільки у матеріалах справи відсутнє рішення правління Попільнянського районного споживчого товариства, оформлене належним чином.

Рішення загальних зборів Комбінату громадського харчування про обрання директора комбінату, яке оформлене протоколом від 12 вересня 2017 року, не може підмінити уповноважений на таку дію орган, тобто правління Попільнянського районного споживчого товариства. Дії, вчинені на підставі рішення загальних зборів, тобто наказ від 31 жовтня 2017 року №1 про прийняття позивача на посаду директора Комбінату громадського харчування з 01 листопада 2017 року та контракт з керівником підприємства від 31 жовтня 2017 року, не можуть бути підставою для задоволення позову про стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки із змісту частини третьої ст.24 КЗпП України випливає, що фактичний допуск має відбутися також із відома уповноваженого органу, а згідно із статутом таким органом є правління Попільнянського районного споживчого товариства.

Решта доводів апеляційної скарги, яка пов'язується із законністю виконання обов'язків керівника Комбінату громадського харчування ОСОБА_3 не відноситься до предмету доказування у даній справі про стягнення заборгованості із заробітної плати на користь ОСОБА_1, оскільки позивачу належить доводити не незаконність призначення виконуючою обов'язки керівника ОСОБА_3, а законність свого призначення на посаду директора.

У зв'язку із викладеним щодо заявлених позовних вимог та предмета спору, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справи на стадії апеляційного її перегляду та витребування інформації відносно наслідків досудового розслідування за фактом внесення до Єдиного державного реєстру відомостей щодо організаційно-правової форми юридичної особи та (виконуючої обов'язки) - керівника Комбінату громадського харчування. Окрім того, не надано й доказів (належно завіреної копії ухвали про відкриття провадження у справі №806/1305/18), що Житомирським окружним адміністративним судом розглядається справа за позовом Комбінату громадського харчування до державного реєстратора реєстраційного відділу Андрушівської РДА про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у вчиненні реєстраційних дій про внесення змін до відомостей про юридичну особу. Апеляційний суд не уповноважений за власною ініціативою у справах позовного провадження збирати докази із огляду на дотримання принципу змагальності сторін. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Таких обставин позивачем не доведено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції застосував норми матеріального права, які регулюють порядок створення юридичної особи та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, є надуманими, приймаючи до уваги смислове навантаження в контексті мотивування.

Зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами того, що між ним та відповідачем укладено трудовий договір, що відповідач зобов'язався виплачувати йому заробітну плату в розмірі 10 000 грн., що він допущений до роботи та виконував обов'язки директора Комбінату громадського харчування Попільнянського райСТ починаючи з 01 листопада 2017 року по 27 березня 2018 року, а відповідач нараховував за вказаний період йому заробітну плату та своєчасно її не виплатив, допустивши заборгованість, оскільки суду не надано доказів того, що саме правління Попільнянського районного споживчого товариства призначило позивача директором Комбінату громадського харчування чи надавало повноваження щодо вказаного призначення іншій особі.

Із огляду на вищевикладене відповідно до приписів ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 24 липня 2018 року.