РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/12168/18 (н/п 2-о/640/229/18) за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, в якій просить просить встановити факт проживання її баби ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 до 24.08.1991 р.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона звернулась до Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України з питання набуття громадянства України за територіальним походженням. Її бабуся, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р., ОСОБА_2, станом на 24.08.1991 р. постійно проживала та була зареєстрована/прописана на території, яка стала територією України. Відповідно до листа Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України №6313-117/6313.9-18 від 23.06.2018 року - оскільки у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації в Україні, Державна Міграційна Служба на сьогодні не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Законодавством на сьогодні не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС. Відносно документів, які до проголошення незалежності України ( або після) утворювалися під час прописки/реєстрації осіб ( будинкові (погосподарські) книги, різноманітні довідки (форми: А,Б,16,17 тощо) житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування тощо, і які подаються для набуття громадянства України, не визначено процедуру, умови та терміни їх зберігання. З огляду на перелік документів, визначених Порядком, не приймаються до розгляду вищевказані довідки (книги). Вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання тієї чи іншої особи на території України до 24 серпня 1991 р. У зв'язку з викладеним заявник звернулась до суду з вказаною заявою.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.07.2018 р. дану заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, до канцелярії суду 18.07.2018 р. надійшла заява представника заявника - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в якій він просить справу про встановлення факту постійного проживання розглядати за відсутності заявника та її представника (а.с.23).

Представник заінтересованої особи - Київського районного відділу у м.Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечувала, про що надала суду письмову заяву (а.с.24).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р. померла ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 25.01.2011 р. зроблено відповідний актовий запис за №1244, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.01.2011 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову ХМУЮ (а.с.7).

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки форми А (мовою оригіналу - карточки прописки), була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 07.12.1979 р.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. народилась ОСОБА_5, про що в книзі записів актів цивільного стану про народження Васильєвської сільської Ради 02.06.1951 р. зроблено відповідний запис за №23. Батьками дитини вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим 02.06.1951 р. Васильєвською сільською Радою, к/к Подгорний. Переклад з російської на українську мову зроблено перекладачем Бородіною А.В. та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю. (а.с.8, 9).

ОСОБА_5 17.01.1976 р. уклала шлюб з ОСОБА_9, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17.01.1976 р. зроблено запис за №49. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_9». Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 виданим 17.01.1976 р. у Будинку щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська. Переклад з російської на українську мову зроблено перекладачем Бородіною А.В. та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю. (а.с.12, 13.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 народилась дочка - ОСОБА_11, про що в Книзі реєстрації актів про народження 21.07.1978 р. зроблено запис за №735. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_5, виданим 21.07.1978 р. Бюро ЗАЦС при 86 військовій комендатурі м.Магдебург. Переклад з російської на українську мову зроблено перекладачем Бородіною А.В. та посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Ушивець О.Ю. (а.с.10, 11).

19.12.2009 р. ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12, про що зроблено відповідний актовий запис за №3555 від 19.12.2009 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м.Києві. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_11 має прізвище ОСОБА_1. Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за НОМЕР_6 від 23.06.2018 р., наданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області (а.с.14).

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України необхідно її онуці ОСОБА_1 для отримання паспорту громадянина України.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.6 Закону України «Про громадянство України» громадянство України може бути набуто за територіальним походженням.

Згідно із п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 р. № 2235-ІІІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України (із змінами) (далі порядок).

За положенням п. 29 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно п.44. Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, всебічно та повно оцінивши наявні докази, вважає підтвердженим факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України, за адресою: АДРЕСА_1, з 07.12.1979 р. до 24 серпня 1991 р. та приймаючи до уваги необхідність встановлення даного факту для заявника, наявність у неї об'єктивних перешкод для набуття громадянства України, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст. 6, 8 Закону України «Про громадянство України», п. 29, 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, ст.. 10, 12, 13, 19, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на території України, за адресою АДРЕСА_2 з 07 грудня 1979 року по 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Заявник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3.

Заінтересована особа - Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, місцезнаходження: м.Харків, вул.. Студентська ,б.5/6.

Повне судове рішення складено 24.07.2018 року.

Суддя Чередник В.Є.