Справа № 333/4846/18
Провадження № 2-о/333/328/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізька міська Рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заява вмотивована тим, що 11.01.2018 року помер її батько - ОСОБА_3 Після його смерті залишилася спадщина. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька у звязку з тим, що на час смерті постійно проживала разом з ним. 19.07.2018 року ОСОБА_1звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але 20.07.2018 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначена постанова містить висновок про те, що заявниця не надала документи, які б підтверджувати її реєстрацію із спадкодавцем за однією адресою. Оскільки з січня 2016 року і до дня смерті ОСОБА_3 заявник проживала разом з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1, вважає що прийняла спадщину після його смерті.

У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно відзиву на заяву про встановлення факту, що мають юридичне значення проти задоволення заяви заперечує, зазначає що заявниця пропустила строк для прийняття спадщини, а отже повинна звернутися до суду з заявою про визнання додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, відповідно до змісту ст..1272 ЦК України.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 є його матірю, а покійний ОСОБА_3Д, був його дідом, він з дитинства проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку 2016 року стан здоровя ОСОБА_3, погіршився і мати ОСОБА_1М, постійно доглядала за дідусем и проживала разом з ними у квартирі по день його смерті.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1, добре знала покійного ОСОБА_3, протягом останніх років, до смерті ОСОБА_3, його донька ОСОБА_1, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком та здійснювала догляд за ним, оскільки він за станом здоровя не обходився без сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_7, пояснив, що з 01.11.2016 року він обраний Головою правління ОСББ «Соборний 153/12», на той час та до 11.01.2018 року, ОСОБА_1 постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

11.01.2018 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЖС № 413859 від 12.01.2018 року).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 28.01.1957 року Орджонікідзевським РайЗАГС м. Запоріжжя, серія 1-ЯР № 168741, актовий запис № 282 ОСОБА_3 є батьком заявника ОСОБА_1

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 10.07.1977 року Будинком одруження м. Запоріжжя, актовий запис № 1793 між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено шлюб.

Згідно копії акту про фактичне проживання без реєстрації за підписом свідків від 07.09.2018 року з січня 2016 року ОСОБА_1 фактично проживала постійно з батьком за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні досліджено матеріали спадкової справи № 53/2018, яка заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 19 липня 2018 року, після померлого 11 січня 2018 року ОСОБА_3, за заявою ОСОБА_1

Згідно довідки, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 11.01.2018 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52679079 від 19.07.2018 року після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстровано спадкову справу № 62732175.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.07.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після померлого 11.01.2018 року батька ОСОБА_3, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків, а саме, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 28, 81, 259, 263-265, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Запорізька міська Рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 12 грудня 1997 року) за адресою: АДРЕСА_3, разом із спадкодавцем батьком ОСОБА_3, який помер 11 січня 2018 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова