Номер провадження 2/754/1549/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Касян Г.

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Каленюка Д.А.

розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Майну позивача, а саме автомобілю «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_1, який належить йому (позивачу) на праві власності, завдана шкода неправомірними діями ОСОБА_4

Постановою від 28.12.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на 09.01.2017 року постанова від 28.12.2016 року набрала законної сили.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що зазначено у Постанові від 28.12.2016 року.

Вказаною постановою встановлено наступні факти. 05.11.2016 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_9 по вул. Ревуцького, 40 в м. Києві , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем«BMW 320» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Цивільна відповідальність ОСОБА_4 за нанесення шкоди застрахована згідно Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у страховій компанії ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Ремонтна калькуляція №16-88987 від 21.11.2016 р. встановлює вартість ремонту «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_3 в розмірі на суму 11 633,93 грн.

Згідно до ремонтної калькуляції:

?Загальна сума вартість робіт - 665,00 грн.;

?Загальна сума фарбування - 3066,36 грн.;

?Загальна сума запчастин - 7902,57 грн.

Вартість - 11633,93 грн.

Таким чином, для поновлення свого майна, який був до вчинення ДТП з вини ОСОБА_4, позивачу необхідно витратити 11 633,93 грн.

В рамках договору страхування цивільної відповідальності ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила 6 210,60 грн.

Залишок суми ремонту в розмірі 5 423,33 страхова компанія не компенсувала, оскільки ці кошти складають вартість зношення запчастин.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_4 має сплатити решту суми майнового відшкодування, яке не покривається виплатою страхового відшкодування його страховиком, для повного відшкодування вартості відновлювального ремонту (без урахування коефіцієнту фізичного зносу), а саме 5 434,33 грн.

Крім того, позивач зазначає, що при пошкоджені свого майна, вона (позивач) зазнала страждання, а саме, - дуже сильно переживала, оскільки на момент ДТП за кермом знаходився її син. Також відповідач намагався зробити позивача сина винним в ДТП. З приводу адміністративного провадження вона (позивач) дуже сильно переживала та нервувала, що зашкодило шкоди здоров'ю. Стресова ситуація з приводу даного ДТП та пошкодження майна призвела до загострення хвороби шлунку, а саме ерозійного бульбіту.

Вона (позивач) досі відчуває наслідки, оскільки повинна дотримуватися сурової дієти, та відчуває постійну слабкість, її працездатність суттєво знизилась. До свого майна позивач відноситься завжди бережно і клопітно, дуже піклуєть про речі. До машини в неї (позивача) особливе відношення. Повідомлення про ДТП та пошкодження майна сильно пригнітило стан на великий термін.

Наслідок стресу - перебування на стаціонарному лікуванні в Білоцерківський лікарні №1, період з 31 січня по 13 лютого 2017 року. Перебування у лікарні підтверджується випискою із медичної карти хворого від 13 лютого 2017 року, та довідкою від 13 березня 2017 року.

Тому, позивач просить суд відшкодувати моральну шкоду. Грошовий розмір моральної шкоди оцінює у 5 000 грн., оскільки викладена ситуація призвела до суттєвого погіршення її (позивача) здоров'я, та на тривалий термін позбавило її звичного способу життя.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 суму майнового відшкодування у розмірі 5434,33 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати у розмірі 1280 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.09.2017 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

11.12.2017 року відповідачем ОСОБА_4 подано письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких зазначає, що оскільки у Відповідача, на момент ДТП, був поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно договору укладеного з СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», саме тому відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок ДТП має здійснювати СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Звернув увагу суду на той факт, що автомобіль «BMW 320» не був машиною, яку випустили в 2016 році, автомобіль позивача 1997 року випуску, тому його зауваження щодо застосування до нього Коефіцієнту є незрозумілим.

Стосовно моральної шкоди в наданих до суду письмових запереченнях, відповідач зазначає, що на момент ДТП, позивач в машині не знаходився, згідно наданої позивачем довідки дата звернення 31.01.2017 року, тобто 87 днів пройшло з моменту ДТП і до фактичного звернення. Крім того, звернув увагу суду, що позивач перебуває на обліку в лікарні з 2000 року з цією ж хворобою. Відсутні будь-які докази причинно-наслідкового зв'язку ДТП з хворобою позивача. Обґрунтування моральної шкоди відсутнє.

Відповідач ОСОБА_4 зазначив, що посилання позивача, що йому заподіяно моральну шкоду є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суд від 11.12.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22.01.2018 року представником третьої особи ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надано письмові пояснення, в яких зазначено, що згідно Ремонтної калькуляції №16-88987 від 21.11.2016 року вартість ремонту пошкодженого т.з. «BMW» д.н.з. НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 6 210,60 грн. 26.01.2017 року позивач направив страховику заяву на виплату страхового відшкодування. 02.02.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало страхове відшкодування в розмірі 6 210,60 грн. позивачу. Таким чином, страховик виконав у повному обсязі взяті на себе зобов'язання за полісом АІ/9007596.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав незаконності та необґрунтованості. Підтримав викладені в Відзиві на позов надані письмові заперечення та просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник третьої особи ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з'явився, в наданих письмових поясненнях просить суд розглядати справу без участі їх представника та врахувати надані пояснення при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

З Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2016 року, вбачається, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №041723, 05 листопада 2016 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_7 по вул. Ревуцького, 40 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_10 під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №041722, 05 листопада 2016 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_10 д.н.з. НОМЕР_7 по вул. Ревуцького, 40 в м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Зазначеною Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2016 року - провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави (а.с.9).

Постанова суду від 28.12.2016 року не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2016 р., згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні ДТП.

Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_4 у скоєній дорожньо транспортній пригоді є доведеною та не заперечувалась сторонами по справі.

Згідно полісу №АІ/9007596 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 10 грудня 2015 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» укладеного договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано транспортний засіб «Renault Kangoo», рік випуску 2007, д.н.з. НОМЕР_10. Строк дії вказаного договору з 11 грудня 2015 року по 10 грудня 2016 року. Ліміт відповідальності по майну 50 000 гривень. Франшиза 0 гривень (а.с.48).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ремонтної калькуляції №16-88987 від 21.11.2016 року вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_7, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 6 210,60 грн. (а.с.10-13).

Як вбачається з ремонтної калькуляції №16-88987 від 21 листопада 2016 року, вартість ремонту транспортного засобу «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_7, становить 11 633,93 грн. гривень. Загальна сума вирахувань зношення запчастин без ПДВ становить 5423,33 грн. Загальна сума після вирахувань становить 6 210,60 грн. (а.с.10-13).

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що позивачем 26.01.2017 року направлено заяву на виплату страхового відшкодування.

02.02.2017 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» перерахувало страхове відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 6 210,60 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 отримала страхове відшкодування на підставі поданої нею заяви в розмірі 6 210,60 грн., а отже ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в передбаченому законом порядку здійснила виплату страхового відшкодування, тобто належним чином виконала свої зобов'язання відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідач не заперечував своєї вини у ДТП, крім того вина підтверджена постановою Дарницького районного суду м. Києва суду від 28.12.2016 року, а отже у відповідності до ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

В даній справі позивач звернувся до страховика, обравши спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до страхової компанії, і одержав страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страхової компанії та в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану йому шкоду ще до подачі позову до суду.

Оскільки такий розмір відшкодування повністю покриває заподіяну йому шкоду підстав для її одночасного стягнення із особи, яка її заподіяла - відповідача ОСОБА_4 з огляду на викладене вище судом не встановлено.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

В зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, належного позивачу, що є наслідком вчинення адміністративного правопорушення відповідачем, позивач зазнала душевних страждань та переживань, тому заподіяння з вини відповідача моральної шкоди, на думку суду, повністю знайшло своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивач не довів суду наявності моральної шкоди в заявленому обсязі, так як будь-які докази спричинення відповідачем моральної шкоди в заявленому розмірі у справі відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість страждань позивача, стан її здоров'я, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а також, враховуючи майновий стан відповідача, вважає за необхідне визначити розмір компенсації моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідност.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за вимогу немайнового характеру у сумі, що відповідає 40% від заявленої ціни у розмірі 256 грн. /(640 грн. * 40%) 100% = 256 грн./

Керуючись ст.ст. 12, 19, 48, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 247, 265-268, 281 ЦПК України, ст.ст.22, 280, 979, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, постановою Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3- тя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого - АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки м.Біла Церква, Київської області, ІПН НОМЕР_8) моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого - АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки м.Біла Церква, Київської області, ІПН НОМЕР_8) судовий збір у розмірі 256 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: