Справа № 570/5559/17
Номер провадження 2/570/568/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н о)

16 листопада 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що 20 лютого 2017 року між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, був укладений договір позики 9000 гривень зі строком повернення першого платежу в сумі 4500 гривень не пізніше 20 квітня 2017 року, другий платіж в сумі 4500 гривень не пізніше 20 червня 2017 року, факт отримання грошей підтверджується власноручно виконаною позичальником розпискою, завіреною власним підписом, в установлений договором строк ОСОБА_2 суму позики не повернув і від її повернення відмовляється, позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, що включає в себе суму позики з урахуванням неустойки, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних та судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи своєчасно і належним чином. Від представника позивача, ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі і участі позивача, позов підтримує повністю, просить його задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, місце і час розгляду справи він був повідомлений своєчасно і належним чином, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності. Суд визнає неявку відповідача до суду неповажною і приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності. Тобто, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20 лютого 2017 року між ОСОБА_1, як позикодавцем, та ОСОБА_2, як позичальником, був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 9000 гривень, зі строком повернення першого платежу в сумі 4500 гривень 00 коп. не пізніше 20 квітня 2017 року, другого платежу в сумі 4500 гривень 00 коп. не пізніше 20 червня 2017 року, про що зазначено в розписці, яка долучена до матеріалів справи. Позивач виконав свої зобов'язання за договором і передав відповідачу обумовлену суму грошей, що підтверджується вказаною розпискою, яка вчинена ОСОБА_2 і завірена його підписом. Однак, позичальник ОСОБА_2 не виконав взяті на себе обов'язки і в установлений договором строк суму позики не повернув.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не належним чином виконував свої зобов'язання за договором позики, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості з врахуванням неустойки, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 відсотків річних від простроченої суми, підлягають стягненню. Розрахунки неустойки, встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних, проведений позивачем, сумніву у суду не викликає, тому суд погоджується з цим розрахунком.

Неявку відповідача до суду розцінено як його самоусунення від вирішення даного спору, він жодним чином не зреагував на позов, не дав своїх можливих заперечень на нього, хоча мав таку можливість, так як заздалегідь був повідомлений про слухання справи, тому суд вважає, що він погоджується з позовом.

В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 141-142, 259, 263-265, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 549, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

- заборгованість за договором позики від 20 лютого 2017 року в загальній сумі 10599 (десять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) гривень 00 копійок;

- сплачений при подачі до суду позову судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського Апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МЮ № 189714, виданий 26.11.2008 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області , ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспортні дані та ідентифікаційний номер суду не відомі.

Суддя Остапчук Л.В.