Справа №359/3259/18
Провадження №2/359/1717/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Златобанк» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що вона працювала в АБ «Златобанк» на посаді виконуючого обовязки керуючого Столичного відділення №4. Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» №27 від 2 квітня 2018 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства. Однак в період часу з 27 листопада 2017 року до 2 квітня 2018 року АБ «Златобанк» не виплачував позивачу заробітну плату. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 21083 гривень 90 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 не визнає позов та заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала в АБ «Златобанк» на посаді виконуючого обовязки керуючого Столичного відділення №4. Ця обставина підтверджується копією трудової книжки, оформленої на імя позивача (а.с.6).

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» №27 від 2 квітня 2018 року (а.с.3) ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку з ліквідацією підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч.1 ст.116 цього Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що представник відповідача ОСОБА_2 не подав жодного доказу на підтвердження того, що в період часу з 27 листопада 2017 року до 2 квітня 2018 року АБ «Златобанк» щомісячно виплачував позивачу заробітну плату. Тому у відповідача виникла заборгованість по виплаті ОСОБА_1 заробітної плати в розмірі 21083 гривень 90 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком.

Під час звільнення позивача з роботи АБ «Златобанк» так і не погасив вказану заборгованістю. Ця обставина свідчить про свавільне втручання відповідача у право ОСОБА_1 на мирне володіння належними їй грошовими коштами. У такий спосіб порушуються не тільки вимоги національного законодавства, передбачені ч.1 ст.115, ч.1 ст.116 КЗпП України, а також право позивача, гарантоване п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення законності та відновлення порушеного права позивача на оплату праці належить стягнути з АБ «Златобанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 21083 гривень 90 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Златобанк» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Златобанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 21083 гривень 90 копійок.

Повний текст рішення суду складений 17 грудня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_3