Справа № 333/3172/18
Провадження № 2/333/1898/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

за участю секретаря Барахової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 «МТМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач за період часу з листопада 2013 року по квітень 2018 року надав відповідачу, якому належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач не виконує своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг, у звязку із чим утворилася заборгованість у сумі 19 499, 74 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 19 499, 74 грн. та судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що вимоги підтримує повністю, на фіксуванні судового процесу не наполягає.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлена своєчасно та належним чином у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проте просить застосувати строк позовної давності, тому позов задовольнити частково, справу розглядати без її участі.

У зязку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 26 квітня 2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 99р від 08 квітня 2013 року, основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну.

Згідно зі ч. 3 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» позивач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 25581, виданого 26 жовтня 2006 року Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, за вказаною адресою позивачем надаються житлово-комунальні послуги.

З висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки щодо своєчасної оплати за комунальні послуги, у зв'язку з чим станом на 01 квітня 2018 року сума заборгованості за період з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2018 року складає 19 499, 74 грн., що підтверджується довідкою.

Щодо застосування строків позовної давності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України з вимогами про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг особа може звернутися до суду за правилами загальної позовної давності, тобто в межах трирічного строку, який згідно ст. 253 ЦК України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 надійшов до суду 19 червня 2018 року, трирічний строк позовної давності звернення до суду починається 19 червня 2015 року.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з червня 2015 року по квітень 2018 року розмір заборгованості складає 171 15, 99 грн.

Оскільки відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що передбачене ч. 3 ст. 267 ЦПК України, суд вважає задовольнити клопотання відповідача, застосувати строк позовної давності та стягнути з неї на користь позивача заборгованість за надані житлово комунальні послуги починаючи з червня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 17 115, 99 грн.

У відповідності зі п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 546, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги», ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України, ст.ст. 525, 526, 901 ЦПК України, ст. 142, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: 69059, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813, Установа банку: Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, , Свідоцтво платника ПДВ № 11030127, ІПН 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 червня 2015 року по 01 квітня 2018 року у розмірі 17 115 (сімнадцять тисяч сто пятнадцять) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: 69059, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 1951, Установа банку: Філія Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, , Свідоцтво платника ПДВ № 11030127, ІПН 49) судовий збір у розмірі 1 546 (одна тисяча пятсот сорок шість) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва