Справа № 369/8676/18
Провадження № 2/369/3226/18
21.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.
при секретарі - Ріпка Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтував тим, що житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області належить йому на праві особистої власності, яке він набув отримавши право спадщину за заповітом, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
У вище згаданому житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але вже багато років не проживають в ньому. Вони добровільно залишили без будь-яких поважних причин, житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області і до цього часу в ньому не проживають, ніякого інтересу до житла не проявляють. Факт того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не проживають в будинку за адресою м. Боярка, вул.. Короленка, 30 підтверджує акт депутата Боярської міської ради ОСОБА_5, який засвідчений підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Позивач ОСОБА_1 не має інформації де на даний час проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, багато років не підтримують родинних зв»язків, тому не може звернутись до них з проханням про добровільне зняття з реєстрації з його будинку і вимушений звертатись до суду, оскільки не має можливості скористатись своїм правом розпоряджатись своєю власністю.
Тому позивач просив визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Позивач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
При розгляді справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 на праві особистої власності, яке він набув отримавши право на спадщину за заповітом належить житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Згідно акту депутата у даному будинку зареєстровано дев»ять осіб, а саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на даний час зареєстровані в за вище вказаною адресою, однак 2012 року вони добровільно залишили без будь-яких поважних причин, житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області і до цього часу в ньому не проживають, ніякого інтересу до житла не проявляють, що підтверджується актом депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2018 року, який засвідчений підписами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Ст. ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.
Ст. ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком № 22 по вулиці Московська в селі Хотів, Києво-Святошинського району Київської області.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 391, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 30 по вул. Короленка у м. Боярка, Києво-Святошинського району Київська область.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 30 по вул. Короленка у м. Боярка, Києво-Святошинського району Київська область.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 27.12.2018 року.
Суддя: Т.В. Дубас