БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/5761/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання Агашаріфовій В.А.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживачів, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів та просила з урахуванням уточнень, стягнути солідарно з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_6, (РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на усунення недоліків товару в сумі 157089 грн, 97 коп., а саме:

витрати на оплату послуг фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 у сумі 50000 грн.;

витрати на сплату заборгованості за газ через різницю у тарифах у розмірі 4512 грн. 72 коп.;

витрати на оплату технічних умов КП «ОСОБА_1 міські теплові мережі» у сумі 577 грн. 25 коп.;

витрати на оплату ФОП ОСОБА_9 розробки робочого проекту реконструкції системи газопостачання у сумі 2000 грн. 00 коп.;

у відшкодування моральної шкоди 100000 грн. 00 коп.;

судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.09.2014 року ОСОБА_2, оплатно придбала у 4-х співвласників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за 430850,00 грн. квартиру АДРЕСА_1, уклавши 26.09.2014 року договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі за №2500. Право власності позивача на вищезазначену квартиру зареєстровано 26.09.2014р. в реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності від 26.09.2014р.. індексний № витягу 27363853, виданий приватним нотпріусом ДМНО ОСОБА_10.

Позивач зазначає, що перш ніж укласти договір купівлі-продажу, вона оглянула квартиру, але жодних явних недоліків, які б унеможливлювали її використання за призначенням, в ній не помітила. Проте в квітні 2016 року їй стало відомо про суттєвий недолік купленої квартири.

20.04.2016 року з метою профілактики працівники ПАТ «Дніпрогаз» відєднали увесь другий підїзд будинку №52 по вулиці Єрмолової у м.Дніпропетровську, від газопостачання для перевірки приборів газового обладнання, а після закінчення перевірки працівники газового господарства відмовились відновити газопостачання у її квартиру №20 з посиланням на виявлення порушень існуючих правил СНІП та ДБН через розташування у ванній кімнаті квартири позивача приладу, який споживає газ - 2-х контурного для підігріву води та опалення, про що складено Акт на відключення газу в квартирі від 20.04.2016 року.

Зазначає, як зясувалось, попередні співвласники квартири вільно, без погодження у встановленому законодавством порядку, без відповідних дозвільних документів, без отримання відповідних технічних умов та розроблення проектної документації та її погодження замінили встановлений у ванній кімнаті квартири, яка не обладнана вікном з кватиркою, газовий прилад - газову колонку (ГК) на 2-контурний опалювальний газовий котел «Westen», який окрім підігріву води використовується ще й для обігріву квартири, при цьому відєднали квартиру від централізованої мережі теплопостачання.

03.05.2016 року з вимогою про безоплатне усунення попередніми власниками квартири виявлених ПАТ «Дніпрогаз» недоліків квартири та необхідністю їх усунення шляхом перенесення газового котла в інше приміщення квартири - кухню, та узаконення встановленого автономного опалення квартири, позивач звернулась до співвідповідачів і пред'явила їм свої претензії. Проте, відповідачами відмовлено позивачу у безоплатному усуненні недоліків квартири.

Позивач стверджує, що відповідачі достеменно знаючи про такий суттєвий недолік квартири, який був небезпечним для життя і здоровя людей, навмисно про нього їй не повідомили.

Позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою від 17.01.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження, копія ухвали направлена на адресу сторін.

Позивачем вказана ухвала отримана 10.02.2018 року, відповідачем ОСОБА_4 08.02.2018 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням. Від відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на адресу суду повернулись конверти з позначкою «за истечением срока хранинения».

Відповідачі правом на надання відзиву на позов не скористались.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вимоги щодо строку розгляду справи не кореспондуються з положеннями ст. 278 ЦПК України, яка встановлює строки подання заяв сторін по суті справи, які, в свою чергу, залежать від часу отримання ухвали про відкриття провадження, надісланої рекомендованим листом з повідомленням учасникам справи, згідно ч. 11 ст. 272 ЦПК України, часу отримання заяв сторін по суті справи, які ними надсилаються в порядку ч. 4 ст.178, ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180, ч. 3 ст. 181 ЦПК України іншим учасникам справи. В цей же час, суд не може обмежити право сторін на подання заяви по суті справи лише з підстави спливу строку, передбаченого ст. 275 ЦПК України, якщо ухвалу про відкриття спрощеного провадження, заяву по суті справи іншої сторони, отримано такою стороною з поважних причин за межами цього строку, оскільки це призведе до порушення процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 26.09.2014 року уклавши договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі за №2500, ОСОБА_2, оплатно придбала у 4-х співвласників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за 430850,00 грн. квартиру АДРЕСА_1.

20.04.2016 року з метою профілактики працівники ПАТ «Дніпрогаз» відєднали другий підїзд будинку №52 по вулиці Єрмолової у м.Дніпропетровську, від газопостачання для перевірки приборів газового обладнання, а після закінчення перевірки працівники газового господарства відмовились відновити газопостачання у квартиру №20 з посиланням на виявлення порушень існуючих правил СНІП та ДБН через розташування у ванній кімнаті квартири позивача приладу, який споживає газ - 2-х контурного для підігріву води та опалення, про що складено Акт на відключення газу в квартирі від 20.04.2016 року.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його текст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Підписуючи договір купівлі-продажу дії, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу.

Як свідчать матеріали справи, позивач, звернулась до суду за захистом своїх прав, посилаючись на ст.6 Закон України «Про захист прав споживачів» та зазначала, що продавець зобовязаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. А також посилається на ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на те, щоб продукція за звичайних умов її використання, зберігання і транспортування була безпечною для його життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала шкоди його майну.

Слід зазначити, що твердження позивача є помилковими, оскільки, як визначено у п.19 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Отже, квартира не являється товаром чи продукцією. Тому дані відносини не можуть регулюватись цим Законом.

З урахуванням зазначеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4 , 12 , 13 , 19 , 76-80, 141, 206 , 259 , 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживачів, відшкодування витрат та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова