Справа № 357/9918/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

29.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

03.08.2007 року, між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 985.

За час спільного життя у них з відповідачем народилась спільна дитина, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею у АДРЕСА_1, і перебуває на її утриманні.

На жаль, через постійні суперечки та непорозуміння, спільне життя з відповідачем стало неможливим та нестерпним. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, різні цінності та погляди на ведення спільного господарства та виховання спільних дітей.

Так як сімя виникає на основі союзу двох рівноправних особистостей, у якому найважливіше значення мають міжособистісні стосунки, тому вважає, що беззастережною моральною цінністю і метою сімейних стосунків є наявність емоційно-духовної близькості ( любові ), психологічної солідарності між подружжям, батьками і дітьми. Психологічну солідарність, як і позитивний психологічний мікроклімат у родині, забезпечують дотримання у стосунках головних цінностей подружнього життя, балансу влад і обовязків, принципів гуманістичної етики, правил світського етикету тощо.

Вона стверджує, що у них з відповідачем фактично відсутні вище перераховані доктрини сімейних відносин, що призвело до руйнування їх союзу, шлюбу.

Більш того, відповідач, фактично сам був ініціатором розірвання стосунків, так 11.08.2018 року, зібрав речі і пішов з дому. Так, з серпня 2018 року, вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство не ведуть, дружні стосунки підтримують, так як відповідач є батьком спільної доньки.

За наведених обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення категорично не можливе. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформлені їх розлучення.

Просила суд розірвати між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шлюб, який було зареєстровано 03.08.2007 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 985 ( а. с. 3-5 ).

Ухвалою судді від 17 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 11 годину 30 хвилин 09 жовтня 2018 року ( а. с. 15-16 ).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 09.10.2018 року за вх. № 32365, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_2. Судові витрати залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 09.10.2018 року за вх. № 32364, в якій просив справу за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу розглянути без його участі. Позов визнає в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

03 серпня 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 03.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 985, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ОК № 048020, виданого 03 серпня 2007 року.

Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3, 04 січня 2010 року, про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження ( а. с. 9 ).

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я фактично розпалася, шлюб існує формально. Спільне господарство ними разом не видеться. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивачки та вже з серпня 2018 року подружжя мешкають окремо один від одного.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З наявної в матеріалах справи заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що останній визнає позов позивачки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не повязано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, наполягали на розірванні шлюбу, з серпня 2018 року подружжя мешкає окремо один від одного, відповідачем визнано позов позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Звертаючись з заявоюдо суду про розгляд справи у відсутність позивача, остання просила судові витрати залишити за нею.

Тому, суд вважає за можливим понесені судові витрати при зверненні до суду із вищезазначеним позовом залишити за позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141, 200, 206, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 03 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 985 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневий прорив, б. 5, кв. 4 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Шевченко, б. 99, кв. 61 ).

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_5