Справа № 520/409/16-ц
Провадження № 2/520/2286/18
Київський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Калашнікової О.І.
при секретарі Шеховцевій О.В.
За участю представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, Київський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про переведення прав та обовязків співвласника-боржника на частину будинку,
Відповідач до суду не зявляється, про час і місце слухання справи сповіщався судом багаторазово за місцем проживання відповідно до вимог закону. Окрім того, відомості про дату, час і місце слухання справи розміщені на сайті Київського райсуду м.Одеси, та повідомлення для відповідача про дату і місце слухання справи розміщено в газеті »Одеські вісті» №92 від 01.12.2018 року. Відповідач з позовом ознайомлений, 19.04.2016 року надав заперечення на позов.
Треті особи до суду не зявились, про час і місце розгляду справи сповіщені. Третя особа ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за згодою позивачевої сторони і у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України.
Судом встановлено наступне:
Рішенням Київського районного суду м. Одеси, ухваленим 18.03.2013 року по справі №1512/13858/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, на користь ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_3 116700 доларів США, що за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення складало 932 783 грн. 10 коп. Рішення набрало законної сили 06.11.2013 р. Рішення суду набрало законної сили. 06.12.2013 року Київський райсуд м.Одеси видав виконавчий лист за №1512/16803/2012 на примусове виконання зазначеного судового рішення. Постановою державного виконавця Першого Київського ВДВС від 11.12.2016 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1512/13858/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 936 002,1 грн. До сьогодні рішення суду ОСОБА_3 не виконано. Посилаючись на положення ст.ст.366,371 ЦК України ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом і вимагає перевести на нього права та обов'язки співвласника-боржника ОСОБА_3 на належні йому 49/100 частин домоволодіння №30 по вул.Купріна в м.Одесі; зменшити суму боргу на суму вартості 49/100 домоволодіння (частин обєкту), яка за звітом оцінювача складає 42224 дол.США (або 1178207 грн станом на листопад 2018 року); припинити право власності ОСОБА_3 на 49/100 домоволодіння №30 по вул.Купріна в м.Одесі.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на відсутність у боржника іншого, крім 49/100 частин домоволодіння №30 по вул.Купріна в м.Одесі.

Відповідач ОСОБА_3, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_2, у запереченнях, наданих до суду 19.04.2016 року, посилався на наступне: На підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 27.05.2013 року ОСОБА_3 є власником 49/200 частин домоволодіння №30 по вул..Купріна в м.Одесі, державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на 49/200 частин домоволодіння здійснена державним реєстратором 05.02.2016 року. На думку відповідача, вимоги ОСОБА_6 про переведення прав і обовязків співвласника-боржника на частину домоволодіння є незаконними, тому як позивач фактично вимагає змінити спосіб виконання судового рішення і замінити грошове стягнення на майнове.

Дослідивши надані стороною позивача докази і наведені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних правових підстав:

Ст..371 ЦК України передбачає, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу..

Відповідно до положень ст.366 ЦК України " кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку."

15.12.2015 року ОСОБА_2 направив відповідачам лист, в якому на підставі ст.ст.366, 371 ЦК України просив повідомити його про наявність згоди на виділ частки домоволодіння, що належить ОСОБА_3, для звернення на неї стягнення, про наявність згоди на продаж належної йому частки домоволодіння іншим співвласникам та про наявність згоди та можливості придбати частку належної ОСОБА_3 з направленням суми продажу на погашення боргу на його ОСОБА_2 користь. Відповідач звернення ОСОБА_2 залишив без уваги.

Згідно із роз'ясненнями п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов."

Рішенням Київського райсуду м.Одеси, ухваленим 27.05.2013 року по справі за №520/5062/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 49/100 частин домоволодіння №30 по вул.Купріна в м.Одесі визнано спільною сумісною власністю подружжя і за дружиною ОСОБА_7 визнано право власності на 49/200 частин домоволодіння, що складаються з 1/ї2 частин помешкань в літ.»А»: 2-1 житлова площею 19,5 кв.м., 2-2 житлова площею 17,9 кв.м., 2-3 коридор площею 8,3 кв.м., 2-4 підсобне площею 7,6 кв.м., 2-5 санвузол площею 4,8 кв.м., 2-6 кухня площею площею 27,2 кв.м., загальною площею 85,3 кв.м., в тому числі житловою 37,4 кв.м., з господарських споруд гараж літ.»У», навіс літ.»Ф», сарай літ.»Т», сарай літ. «Ц», вбиральня літ.»Х», навіс літ.»Ж».

Ухвалою суду по даній справі призначено будівельно-технічну експертизу з питань наявності технічної можливості виділити в натурі 49/200 частин в домоволодінні №30 по вул.Купріна в м.Одесі в самостійний обєкт нерухомості. Ухвала суду експертною установою повернута без виконання з підстав невиконання клопотання експерта про надання додаткових документів і відсутності можливості обстежити домоволодіння.

Разом з тим, рішенням Київського районного суду м. Одеси, ухваленим 13.12.2017 р. по справі №520/5109/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності, виділення в окреме домоволодіння, визнання права власності, визнання права користування земельною ділянкою встановлено відсутність технічної можливості виділити зазначену частину домоволодіння в окремий самостійний обєкт нерухомості.

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України « обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності технічної можливості виділити в натурі 49/200 частин в домоволодінні №30 по вул..Купріна в м.Одесі.

Сторона позивача надала до суду звіт про визначення ринкової вартості 49/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул.Купріна,30 в м.Одесі, виготовленим 13.11.2018 року ТОВ «Росла» (т.2 а.с.45-60). Згідно із звітом ринкова вартість 49/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул..Купріна,30 на день складання звіту дорівнює 42224 дол.США (або за курсом НБУ 1178207 грн), відповідно 1/2 від 49/100 вартує 21112 дол.США (або 589104 грн).

Суд дослідив і матеріали виконавчого провадження ВП №41198494 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та встановив, що за боржником ОСОБА_3 зареєстровані транспортні засоби: ВАЗ 2101, 1977 року випуску, реєстраційний номер М7248ОД і NISSAN PULSAR, 1984 року випуску, реєстраційний номер Т8369ОІ , місцезнаходження яких невідоме, державним виконавцем транспортні засобі оголошені в розшук (т.1 а.с.97-139). На час вирішення даної справи відомості про місцезнаходження автотранспортних засобів так і не встановлено. Таким чином, іншого майна, окрім частини в домоволодінні №30 по вул.Купріна за боржником ОСОБА_3 не зареєстровано.

Разом з тим, доводи представника позивача про належність ОСОБА_3 49/200 частин і 49/100 частин в домоволодінні №30 по вул.Купріна не відповідають фактичним обставинам по справі. Матеріали справі свідчать про належить ОСОБА_3 на праві власності 49/200 частин житлового будинку з надвірними спорудами по вул..Купріна в м.Одесі.

При вищенаведених обставинах, суд вважає позов ОСОБА_2 про переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника ОСОБА_3 на 49/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами підлягають задоволенню відповідно до положень ст.366 ЦКУ.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 243,6 грн (а.с.3а т.1), на користь держави 1178 грн.

Керуючись ст.ст.259263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Перевести на ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1) права та права та обовязки співвласника-боржника ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2) належні йому 40/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул..Купріна,30 в м.Одесі.

Зменшити суму боргу в розмірі 116700 дол.США (що дорівнювало 932783 грн) , що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на суму вартості 49/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул.купріна,30 в м.Одесі на 21112 дол.США (що дорівнює 589104 грн).

Припинити право власності ОСОБА_3 на 49/200 частин житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Купріна,30 в м.Одесі.

В іншій частині позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судовий збір в сумі 1178 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.12.2018 року.

Суддя Калашнікова О. І.