Провадження № 2/760/2702/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

17 серпня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - Проніної М.М.

відповідача 1 - ОСОБА_2

представника відповідача 1 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Служби в справах дітей Солом?янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_4, 3-я особа: Солом?янський районний в м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4;

-позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4;

-передати малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на опікування Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації;

-стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання у розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину;

-стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.

Посилається в позові на те, що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей: синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Батько сина ОСОБА_5 - ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Батьком доньки ОСОБА_8 є відповідач ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю ще двох дітей: ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, від яких вона відмовилась у пологовому будинку.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що відповідачі неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Так, 26 вересня 2017 року до Служби в справах дітей Солом'янського району у м. Києві надійшла інформація про те, що син відповідачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, якому виповнилось 7 років, не приступив до навчання.

З метою перевірки вказаної інформації 27 вересня 2017 співробітниками служби спільно із залученим спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого органа Київської міської державної адміністрації, фахівцем із соціальної роботи Солом'янського РЦСССДМ та інспектором сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві було відвідано квартиру за місцем проживання відповідачки.

На момент відвідування помешкання, де проживала сім'я, перебувало у незадовільному санітарному стані: в квартирі було брудно, шпалери обірвані, меблі пошкоджені. Діти ОСОБА_11 та ОСОБА_7 спальних місць не мали, спали з бабусею на софі, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 спали разом на одному дивані.

Під час спілкування з бабусею дітей стало відомо, що її донька , відповідачка ОСОБА_12, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, веде асоціальний спосіб життя.

Що стосується батька дитини, доньки ОСОБА_11 - відповідача ОСОБА_4, його місце перебування їй невідоме.

Враховуючи те, що під час відвідування квартири матері дітей вдома не було, їй було залишено запрошення з'явитися до служби, однак остання за запрошенням не з»явилася.

28 вересня 2017 року малолітніх дітей було взято на облік Служби у справах дітей як таких, які опинились в складних життєвих обставинах.

Про взяття дітей з родини відповідачки на облік Служби у справах дітей було поінформовано Солом'янський РЦ СССДМ.

11 жовтня 2017 року та 26 жовтня 2017 року під час профілактичних заходів «Діти вулиці» співробітниками Служби спільно із залученими спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї органу Київської міської державної адміністрації, фахівцями із соціальної роботи Солом'янського РЦСССДМ та інспекторами сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві була відвідана квартира за місцем проживання відповідачки ОСОБА_2

Під час відвідування було встановлено, що умови для проживання дітей в квартирі не створені. Мати малолітніх дітей агресивно реагувала на зауваження членів комісії щодо неналежного санітарного стану помешкання.

Крім того, було з'ясовано, що син ОСОБА_9 станом на 26 жовтня 2017 року до навчання так і не приступив.

Відповідачку ОСОБА_2 було попереджено за адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх та наголошено про необхідність влаштувати ОСОБА_6 до навчального закладу, а також залишено повідомлення з'явитись до служби, на яке вона також не відреагувала.

27 жовтня 2017 року бабуся дітей з'явилася до Служби та повідомила, що 22 жовтня 2017 року малолітня ОСОБА_11 в квартирі знайшла використаний її матір'ю шприц з голкою та ненароком вкололася ним.

Також бабуся повідомила, що відповідачка пішла з дому, покинувши дітей на неї. Так як бабуся дітей не мала змоги фізично та матеріально утримувати онуків, вона звернулася до Служби з заявою про вирішення питання про влаштування дітей до державного дитячого закладу.

Враховуючи ситуацію, що склалася, з метою захисту прав та інтересів малолітніх, у зв'язку з загрозою для їх життя та здоров'я, 27 жовтня 2017 року на підставі акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, дітей було влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом'янського району міста Києва.

06 листопада 2017 року дітей переведено з ДКЛ № 3 Солом'янського району міста Києва до Центру допомоги дітям Благодійної організації «Місто щасливих дітей», де вони перебувають до цього часу.

Відповідно до інформації, яка надійшла із середньої загальноосвітньої школи № 60 Комплексного розвитку дітей «Росток» м. Києва, учнем якої був Данііл, мати не займалася вихованням сина, батьківські збори жодного разу не відвідувала, не цікавилася проблемами сина.

За інформаціями, що надійшли з Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно: зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей займається її мати ОСОБА_13

Відповідач ОСОБА_4 за місцем реєстрації він не проживає з травня 2017 року, перебуває на обліку Солом'янського УП ГУНП України в місті Києві як раніше засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України, вихованням доньки також не займається.

Враховуючи ці обставини, з метою захисту прав та інтересів дітей, питання щодо їх подальшої долі було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державній адміністрації, на який була запрошена відповідачка.

За результатами розгляду матеріалів було прийнято рішення про звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні обставин, приведених у позові, не оспорювала.

В подальшому, після надання пояснень, у судове засідання неодноразово не з»явилася, не дивлячись на вжиті судом заходи для цього, а тому, враховуючи вимоги ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіданні неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи повідомлявся неодноразово та в порядку, визначеному ст.ст.128, 130 ЦПК України, які поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в за»язку з закінченням терміну зберігання.

Враховуючи порядок вручення судових повісток органами поштового зв»язку, визначений п .п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв»язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, суд вважає повернення судових повісток до суду без вручення адресату, його відмовою від її отримання і вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

3-я особа просить розглядати справу в відсутності свого представника.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову, виходячи наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю дітей: синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_4 є батьком доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Батьком дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_8, який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_9 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 06 листопада 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

/ а.с. 7 - 11 /

Встановлено також, що 14 липня 2015 року відповідачка народила доньку Ангеліну, про що свідчить свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2, видане 19 серпня 2015 року Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, від якої відмовилася в пологовому будинку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 06 січня 2017 року Солом'янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю дитини, сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, від якого також відмовилася у пологовому будинку.

Згідно з розпорядженнями Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 09 грудня 2016 року №40-2842 та розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 18 січня 2018 року №20 діти ОСОБА_1 та ОСОБА_21 на даний час перебувають в Київському міському будинку дитини «Берізка».

/ а.с. 27 - 36 /

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що 26 вересня 2017 року до Служби у справах дітей Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від Солом'янського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді про те, що дитина - син відповідачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, якому станом на 26 вересня 2017 року виповнилось 7 років, не залучений до навчання.

27 вересня 2017 року Службою у справах дітей за результатами обстеження умов проживання дитини, був складений Акт, відповідно до якого квартира, в якій проживають діти, перебуває в незадовільному санітарному стані.

Діти ОСОБА_11 та ОСОБА_7 своїх спальних місць не мають, сплять разом з бабусею на софі.

Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сплять на одному дивані.

На момент відвідування квартири діти були брудні.

Аналогічні акти про обстеження умові проживання дітей були складені 11 жовтня 2017 року та 26 жовтня 2017 року, відповідно до яких після зауважень, наданих працівниками Служби у справах дітей, умови проживання дітей не поліпшилися.

Відповідно до наказів №33-с, 34-с, 35-с, 36-с від 28 вересня 2018 року, виданих Службою у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, на підставі інформації Солом'янського РУСССДМ діти були взяті на облік як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах.

/ а .с. 15 - 18; 39; 41 - 43 /

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що до Служби у справах дітей звернулася бабуся дітей та просила вирішити питання про влаштування дітей до державного дитячого закладу, оскільки батьки про них не піклуються, а вона не має фізичної та матеріальної можливості виховувати та утримувати їй.

В зв'язку з цим 27 жовтня 2017 року діти були влаштовані до дитячої клінічної лікарні №3 Солом'янського району м. Києва, а 06 листопада 2017 року діти були переведені до Центру допомоги дітям Благодійної організації «Місто щасливих дітей», де вони перебувають на даний час.

/ а .с. 15 - 18; 39; 41 - 56 /

З інформації Солом'янського УП ГУ НП в м. Києві вбачається, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя, вихованням дітей не займається.

Відповідач ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає з травня 2017 року, перебуває на обліку в Солом'янському УП ГУ НП в м. Києві як особа, раніше засуджена за розбійний напад за ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 неодноразово викликалася до Служби в справах дітей, однак на засідання не з»являлася.

/ а.с. 57 - 62; 64 - 67 /

З інформації, наданої 06 червня 2018 року №Ц-73 директором Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», за період знаходження дітей у закладі відповідач ОСОБА_4 жодного разу не відвідував їх.

Мати дітей приходила двічі, порушуючи домовленість про організацію зустрічей, встановлену Центром.

Дітей двічі на тиждень відвідує бабуся.

З Висновку психологічного обстеження дітей Центру допомоги дітям »Місто щасливих дітей» вбачається, що загальний інтелектуальний розвиток дітей відповідає низькій віковій нормі, наявна педагогічна занедбаність, діти мають низький рівень розвитку, не вміють будувати відносин між собою, іншими дітьми та дорослими, вирішують конфлікти за допомогою агресії, що є відображенням конфліктної атмосфери в сім»ї та відсутність належного виховання та необхідної уваги до дітей.

З Витягів з протоколів засідання психолого-медико-педагогічної консультації Київської міської психолого-медикико-психологічної консультації та Висновків про стан здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дітей вбачається, що всі вони мають вади зі здоров»ям.

Сини ОСОБА_5 та ОСОБА_10 мають затримку мовленнєвого розвитку, донька ОСОБА_11 - збіжну косоокість.

/ а.с. 67 -69; 99 -100; 107; 148 - 151; 155 - 157; 178 - 179 /

Відповідачка в судовому засіданні підтвердила, що лікуванням дітей не займалася, не намагалася цього робити і до медичних закладів з дітьми не зверталася.

З точки зору медицини діагноз «затримка мовленнєвого розвитку у дітей» ставиться дітям до 3-х років, у яких до цього віку не сформувався мінімальний словниковий запас слів.

Така затримка відбувається, якщо з дитиною не розмовляють, якщо дитина має травми, захворювання і враження головного мозку. Лікування даного захворювання є складним, але цілком успішним процесом, головним з яких є зацікавленість батьків.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судовому засіданні зазначили, що відповідачка ніколи не приділяла належної уваги дітям, не турбувалася про їх стан здоров»я та розвитку.

Не дивлячись на проблеми зі здоров»ям, які є виліковними, цими проблемами дітей також не займалася, діти знаходилися лише з бабусею, а сама відповідачка, як мати дітей, часто йшла з дому, залишаючи дітей, і не поверталася тижнями.

З характеристики Навчально-реабілітаційного центру №6 м. Києва, де навчається в 3-му класі син відповідачки ОСОБА_5, а також інформації санаторної школи-інтернату № 22, де навчається син ОСОБА_9, вбачається, що мати дітей-відповідачка ОСОБА_2 умовами життя та навчання дітей не цікавиться, дітей не відвідує.

З інформації Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», яка надавалася після поміщення туди дітей, вбачається, що зі слів дітей єдиною значущою для них фігурою є бабуся, атмосфера в сім»ї є конфліктною та стресовою.

Поява матері дітей у Центрі 14 травня 2018 року без попереднього погодження, про що вона була повідомлена, викликала напругу у дітей, в зв»язку з чим вони погано спали вночі і заспокоїлися лише біля вихователя.

/ а.с. 105; 131; 146 - 147 /

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 01 грудня 2017 року №108-20687 комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід

вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов»язків щодо дітей, не піклуються про них, умов їх життя та навчання, харчування, а також лікування, що привело до їх занедбаності, низького інтелектуального рівня розвитку, та відсутності навичків поведінки та взаємодії як у сім»ї, так і з оточуючими.

Суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

В той же час відповідачка, з»явившись до суду, не намагалася довести суду своє бажання виховувати дітей, обставини, приведені в позові та представником позивача в судовому засіданні не спростовувала, свою поведінку щодо них та відносин у сім»ї в судовому засіданні пояснити не змогла і не намагалася.

При цьому зазначила, що ніколи в своєму житті не працювала.

В подальшому відповідачка взагалі перестала з»являтися в судове засідання, хоч суд намагався забезпечити її явку до суду, як і відповідача ОСОБА_4, батька дитини - доньки ОСОБА_11.

Враховуючи ці обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей.

Виходячи з того, що відповідачі працездатні, можуть працювати та утримувати своїхнеповнолітніх дітей, зобов'язані до цього законом, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими і в цій частині.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» /в редакції станом на день звернення до суду з позовом/ судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

Так, при зверненні до суду позивачем було заявлено чотири вимоги немайнового характеру, а в квітні 2018 року ще одну вимогу майнового характеру.

Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивача в повному обсязі, ставок судового збору на 2017 та 2018 роки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів 3 264, 80 гр. судового збору на користь держави / 640.00 х 4 = 2 560,00; 1 х 704.80 = 704.80; 2 560.00 + 704.80 = 3 264, 80 /.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 155, 164,165,180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, ст.

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: синів ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: 03141 АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_4 / аліменти на утримання дітей: синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку / доходів /, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06 грудня 2017 року і до їх повноліття.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_4 / 03141 АДРЕСА_2 / аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку / доходів /, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2017 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: 03141 АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_4/ та ОСОБА_4 / 3141 АДРЕСА_2/ 1409, 60 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва