Справа № 182/3400/18
Провадження № 2-о/0182/108/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

15 травня 2018 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні посилаючись на наступні обставини.

23 грудня 1978 року вона вступила в зареєстрований шлюбу з ОСОБА_2 та прийняла прізвище чоловіка «Черкас».

Вона із чоловіком ОСОБА_2 з серпня 1986 року проживала однією сімєю в м. Красний Луч Луганської області.

ОСОБА_2 з 1980 року та до моменту звільнення у звязку з досягненням пенсійного віку працював на Шахтному управлінні «Краснокутське» Донбаського виробничого обєднання «Донбасантрацит» на посаді підземного проходчика з повним робочим днем під землею. Вона, з 1991 року не працювала, доходів не мала, під час проживання однією сімєю із ОСОБА_2 знаходилась на повному утриманні чоловіка, заробіток та пенсія ОСОБА_2 були постійним, основним та єдиним джерелом існування їх сімї.

13.07.2007 року ОСОБА_2 помер. Вона, після початку тимчасової окупації, переселилась до м. Нікополя як внутрішньо переміщена особа.

Для отримання пенсії за втратою годувальника вона звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, але їй було відмовлено, оскільки нею не наданий документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї, зокрема, довідка Житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання. Отримати зазначений документ вона не має можливості, оскільки м. Красний Луч Луганської області, де вони постійно проживали із чоловіком, є тимчасово окупованою територією України.

Зазначає, що встановлення факту перебування на утриманні необхідно для отримання нею пенсії за втратою годувальника, просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_2 , який помер 13 липня 2007 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з?явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, вимоги, викладені в заяві, просить задовольнити (а.с. 19). Від представника заявника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, на вимогах заяви наполягає в повному обсязі (а.с. 20)

Від представника заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява, згідно якої його представник просить винести рішення на розсуд суду та розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи (а.с. 22).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 1978 року у Софіївській п/р Ворошиловоградської області, актовий запис № 101 (а.с. 10).

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали однією сімєю за адресою: Мікрорайон 3АДРЕСА_1 м. Красний Луч Луганської області.

Відповідно до Трудової книжки БТ І № 2398910, ОСОБА_2 20.02.1991 року звільнена з місця роботи, з 08.01.2013 року по 29.08.2013 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Краснолуцькому міському центрі зайнятості, отримувала виплату по безробіттю, яка 29.08.2013 року була припинена (а.с. 7).

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2, 22.09.1980 року прийнятий на Шахтуправління «Краснокутське» Донбаського виробничого обєднання «Донбасантрацит» на посаду підземного проходчика з повним робочим днем під землею, 29.12.2001 року звільнений в звязку з досягненням пенсійного віку, на пенсію за віком (а.с. 9).

13 липня 2007 року ОСОБА_2 помер (а.с. 11).

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 8 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від31березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

В судовому засіданні підтверджено належними доказами, що ОСОБА_2 у період з 20 лютого 1991 до часу смерті чоловіка ОСОБА_2 , не працювала, проживала спільно з ОСОБА_2, допомога, яка надавалася заявниці померлим чоловіком за час їх спільного проживання була для заявниці ОСОБА_2 постійним і основним джерелом засобів для існування.

Заявниця переїхала до м. Нікополя, 31 жовтня 2016 року, згідно довідки № 1502 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, та звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зверненням з питання права на пенсію за втрату годувальника. Але, листом Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за № Ч 5680-18 від 23.04.2018 року, ОСОБА_2 відмовлено, оскільки п.п. 2.3, 2.11 Порядку надання та оформлення документів доля призначення (перрахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документом, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї є довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) (а.с. 5)

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. А, отже, ОСОБА_2 немає можливості надати необхідні документи.

Таким чином, зібрані у справі докази у їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2. При цьому суд враховує, що встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право на отримання пенсії за втрату годувальника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.293, 315,319,, 354 ЦПК України, п. 8 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від31березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_2), на утриманні ОСОБА_2, який помер 13 липня 2007 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4