Справа №359/4166/18
Провадження №2/359/1904/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Любарецької сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай),

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

1. В травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4, якій належала земельна частка (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Любарецьке». За час свого життя спадкодавиця не склала заповіт, після її смерті спадкування здійснювалось за законом. ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. На час відкриття спадщини вона проживала разом з ОСОБА_4 У такий спосіб позивач прийняв спадщину. Однак приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Котлярова Т.І. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Любарецьке».

2. Представник Любарецької сільської ради подав клопотання про визнання ним позову (а.с.17).

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 червня 2018 року (а.с.11-12) відкрито провадження у цивільній справі.

4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 1 серпня 2018 року (а.с.13), витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Котлярової Т.І. копію спадкової справи №6/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

5. Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

6. На день смерті спадкодавиці належала земельна частка (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Любарецьке». Ця обставина підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с.5).

7. Спірні правовідносини регулюються положеннями розділу VII «Спадкове право» ЦК України 1963 року, чинного на день відкриття спадщини, а також глави 29 «Захист права власності» ЦК України 2003 року, чинного на час розгляду цивільної справи в суді.

IV. Норми права, які застосував суд.

8. Відповідно до ч.1-ч.2 ст.524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом мало місце, коли і оскільки воно не було змінено за заповітом.

9. Згідно з ч.1-ч.2 ст.529 цього ж Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги були, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця були спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини не було в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем.

10. Відповідно до ч.1 ст.548 та п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України 1963 року для прийняття спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускалось прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії підлягали вчиненню протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

11. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України 2003 року власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

V. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову.

а. щодо здійснення спадкового права

12. В матеріалах спадкової справи №6/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4 (.а.с.25-97), відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя спадкодавиця склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснювалось за законом.

13. З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18 липня 1966 року (а.с.40), копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 9 січня 1971 року (а.с.41) та копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25 травня 2016 року (а.с.43) вбачається, що ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_6, а ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_6 Ці обставини свідчать про те, що позивач є онукою ОСОБА_4

14. Водночас, з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 9 лютого 1990 року (а.с.42) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_2 набула право на спадкування після смерті ОСОБА_4 за правом представлення.

15. З копії довідки виконавчого комітету Любарецької сільської ради (а.с.28) вбачається, що станом на день відкриття спадщини ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем в житловому будинку по АДРЕСА_1. Крім того, після смерті ОСОБА_4 вона продовжувала постійно проживати у вказаному домоволодінні. Ці обставини свідчать про те, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

16. З огляду на це суд вважає, що позивач прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, та набула право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Любарецьке».

б. щодо визнання права власності на спадкове майно

17. 24 липня 2017 року приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Котлярова Т.І. направила лист №40/02-14 (а.с.8), в якому вона відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної частки (паю).

18. Ця обставина беззаперечно свідчить про те, що право позивача на спадкове майно не визнається та оспорюється.

19. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності та відновлення прав позивача належить визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Любарецьке».

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Любарецької сільської ради про визнання права власності на земельну частку(пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Любарецьке», право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №19064 від 14 лютого 2001 року.

Повний текст рішення суду складений 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець