Справа № 209/2645/18
Провадження № 2/209/1345/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Шаповал А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Камянське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно особистого рахунку квартири за адресою: АДРЕСА_2, квартира була виділена її чоловіку ОСОБА_3 та його батькові ОСОБА_4 рішенням Заводського райвиконкому м. Дніпродзержинська /Камянське/ № 295 від 12.10.1988 року. Зазначена квартира двокімнатна, житлова площа 30,52 м кв., загальна площа 52,5 м кв. 17.09.1994 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та прийняла прізвище ОСОБА_3. 17.02.1995 року вона була зареєстрована в зазначеній квартирі, де проживала з чоловіком та його батьком як член сім'ї. Батько її чоловіка ОСОБА_4 помер 05.07.1999 року. Її чоловік ОСОБА_3 помер 21.03.2015 року. В січні 2016 року до неї звернулась племінниця чоловіка ОСОБА_2 з проханням зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_3, оскільки їй була необхідна реєстрація в м. Камянське за умовами її праці, після чого вона обіцяла знятися з реєстраційного обліку в її квартирі. Вона довірилась відповідачці та не могла відмовити родичці свого чоловіка і дозволила в січня 2016 року ОСОБА_2 зареєструватись в квартирі за адресою: АДРЕСА_4. Відповідачка фактично проживала і проживає зі своєю сім'єю, а саме, з чоловіком ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_6 за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Сіренка В.АДРЕСА_5. Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в зазначеній квартирі підтверджується актом про не проживання, затвердженим КП КМР «УКОФЖ» від 10.07.2018 року. Вона ніколи не перешкоджала відповідачці у користуванні квартирою за місцем її реєстрації, що підтверджується довідкою Дніпровського відділення поліції Камянського відділу ГУНП МВС України у Дніпропетровській області від 25.07.2018 року № 46.2/12-8351, довідкою КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 25.07.2018 року № 1465/4, згідно яких ОСОБА_2 не звертався до цих організацій з заявами про перешкоджання їй у проживанні у квартирі за адресою АДРЕСА_6 на період 2017-2018 років. Відповідачка ніколи не вселялась в квартиру за адресою: АДРЕСА_7, в квартирі не має ніяких речей відповідачки. Санітарно-гігієнічний стан квартири підтримує тільки вона, а також сплачує комунальні послуги та квартирну плату, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг. Реєстрація відповідача в її квартирі покладає на неї додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, а також перешкоджає в оформленні субсидії. ОСОБА_2 на протязі двох років, без поважних причин не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_7, знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідачка не бажає.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом у квартирі за адресою: АДРЕСА_8.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_9. Згідно особистого рахунку квартири за адресою: АДРЕСА_10, квартира була виділена її чоловіку ОСОБА_3 та його батькові ОСОБА_4 рішенням Заводського райвиконкому м. Дніпродзержинська (м.Камянське) № 295 від 12.10.1988 року. Зазначена квартира двокімнатна, житлова площа 30,52 м кв., загальна площа 52,5 м кв. Після смерті батька чоловіка - ОСОБА_4, 05.07.1999 року, та смерті її чоловіка - ОСОБА_3 21.03.2015 року, позивач стала квартиронаймачем зазначеної квартири, що підтверджується копією особового рахунку (а.с.7), копією свідоцтва про смерть (а.с.6).

Згідно змісту позову, в січні 2016 року до неї звернулась племінниця чоловіка - ОСОБА_2 з проханням зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_11, оскільки їй була необхідна реєстрація в м. Камянське за умовами її праці, після чого вона обіцяла знятися з реєстраційного обліку в її квартирі, на що позивач погодилась.

Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в зазначеній квартирі підтверджується актом про не проживання, затвердженим КП КМР «УКОФЖ» від 10.07.2018 року (а.с.8). Позивач ніколи не перешкоджала відповідачці у користуванні квартирою за місцем її реєстрації, що підтверджується довідкою Дніпровського відділення поліції Камянського відділу ГУНП МВС України у Дніпропетровській області від 25.07.2018 року № 46.2/12-8351, довідкою КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 25.07.2018 року № 1465/4, згідно яких ОСОБА_2 не звертався до цих організацій з заявами про перешкоджання їй у проживанні у квартирі за адресою: АДРЕСА_6 на період 2017-2018 років (а.с.9, 11).

Згідно змісту позову відповідач фактично проживала і проживає зі своєю сім'єю, а саме, з чоловіком ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_6 за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Сіренка В.АДРЕСА_12. ОСОБА_2 ніколи не вселялась в квартиру за адресою: АДРЕСА_7, в квартирі не має ніяких речей відповідачки.

Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею (квартирою), є достатньою підставою для зняття його з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 дійсно відсутня в квартирі за адресою: АДРЕСА_6, понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне їй для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні. Зазначені обставини відповідачем не заперечувались.

Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (51900, АДРЕСА_13) до ОСОБА_2 (51900, АДРЕСА_13) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (51900, АДРЕСА_13, РОНКПП НОМЕР_1), такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_14, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі та внесення відповідних змін до особового рахунку.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений 02.10.2018 року.

Суддя Т.О. Решетник