ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5794/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Комаревцевої Л.В.
з секретарем Гаврилюк О.В.
В червні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третіх особи про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, на 2/3 квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 посилаючись на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дядько позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про смерть.
На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив заповіт, в якому заповідав ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 Інших спадкоємців, які могли б прийняти спадщину - немає.
04 липня 2017 року, позивач звернулась до приватного нотаріуса Босої Ю.П. з заявою про відкриття спадщини.
Після відкриття спадщини позивачу стало відомо, що у ОСОБА_5 у праві власності була лише 1/3 частини квартири, а інша частина квартири в розмірі по 1/3 належала його колишній дружині ОСОБА_6, яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_3 та їх спільному сину ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть.
03 квітня 2018 року, приватним нотаріусом КМНО Босою Ю.П. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5 та зареєстровано за нею право власності на 1/3 квартири за адресою АДРЕСА_1.
З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2/3 на квартиру АДРЕСА_2.
Представник позивача своєю заявою від 10.10.2018 року просить позовні вимоги задовольнити та ухвалити заочне рішення в його відсутність.
Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення (Відзив) з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.
Відповідач з поясненнями чи запереченнями (Відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 60876134 щодо майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є заповіт, згідно якого він в якому заповідав ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру за адресою АДРЕСА_1
На час смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав у квартирі за адресою АДРЕСА_1
Ще за життя 30.09.2004 ОСОБА_5 звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено на тій підставі, що він не являвся спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець ОСОБА_6 не складала.
Таким чином у відповідності до ст. 1264, 1268 ЦК України ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді 2/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 та вступив в управління майном, однак оформити за життя на своє ім'я право власності на цю частку не встиг.
У зв'язку з тим, що у ОСОБА_5 на момент смерті була частка лише на 1/3 квартири, а іншу 2/3 частини він прийняв у спадщину від ОСОБА_6 відповідно до ст. 1264 ЦК України, суд вважає, що позивач має право після смерті ОСОБА_5 прийняти у спадщину 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1
Позивач, проживає та зареєстрована у АДРЕСА_1 починаючи з 23.11.2010 по теперішній час, де також мешкав і спадкоємець, що підтверджується довідкою ф-3.
Довідкою виданою Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_5 підтверджується, що спадкодавець дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та його сім'я, що проживала разом з ним і складалась з його дружини, ОСОБА_6, яка була зареєстрована за вище вказаною адресою по день зняття з реєс трації 29.06.2004 року.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Статтею 1216 ЦК України встановлено що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року , Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.
Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можє, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 2/3 квартири на 2/3 частини двохкімнатної квартири № 24, що знаходиться в будинку № 24 по вулиці Харченка Євгенія (Леніна), в м. Києві ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідач не надав доказів на спростування позовних вимог. Не здобуто таких доказів на час розгляду справи.
Оцінивши зібрані докази суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року № 7, п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, статтею 1 Першого протоколу Конвенції, ст.9 Конституції України, ст.ст. 16, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Боса Юлія Петрівна, про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення виготовлено 10.10.2018
Суддя Л.В. Комаревцева