Справа № 761/1982/18
Провадження № 2/761/3999/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р., Горюк В.А.

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Між нею та відповідачем 27.02.1994 було укладено шлюб з відповідачем, зареєстрований Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 364. Від шлюбу сторони мають спільного повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя сторін не склалось, протягом останнього року позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільне господарство, мають різні бюджети. Ніяке примирення, на думку позивача, не можливе, шлюб носить формальний характер. Зважаючи на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 і покласти на останнього судові витрати.

В підготовчому засіданні представник позивача підтримала вимоги щодо розірвання між сторонами шлюбу. Зазначила, що після розірвання шлюбу ОСОБА_3 бажає залишити прізвище отримане у шлюбі. Повідомила, що з дня подачі позову, позивач не змінила своє рішення про розірвання шлюбу та просила покласти судові витрати на ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 вказав на те, що не має заперечень щодо розірвання шлюбу з підстав вказаних в позові. Всі його наміри зберегти сім»ю ні до чого не призвели.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання ОСОБА_2 позовних вимог в повному обсязі.

Встановлено, що між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, було укладено шлюб, зареєстрований Центральним міжрайонним управлінні реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 364.

ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка - «ОСОБА_3».

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як свідчать пояснення сторін позивач та відповідач проживають окремо однин від одного, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети протягом 2018 року.

Також сторони не оспорювали ту обставину, що збереження шлюбу, не відповідає їх інтересам.

Представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 наполягає на розірванні шлюбу.

ОСОБА_2 вказав на те, що спроби зберегти шлюб виявилися марними і він згоден на розірвання шлюбу.

Таким чином, доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача в ході розгляду справи отримано не було.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, відповідно до приписів ст. 24 СК України.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено в судовому засіданні позивач під час укладення шлюбу змінила прізвище зі «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище отримане під час його укладання.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи не було встановлено та не отримано відповідні докази про здійснення інших витрат, визначених ст. 131 ЦПК України (в редакції від 30.10.2017 р.).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти останні на особу, яка звернулась до суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,141,196,200,258,259,263,268,352,354 ЦПК України, ст. ст. 110,112,113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 27.02.1994 року Центральним міжрайонним управлінні реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 364 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище «ОСОБА_3».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 24.09.2018 року.

Суддя: