Провадження №2/523/2210/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за позовом

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_4), третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 104), Одеська міська рада (м. Одеса, пл. Думська, буд. 1), визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом,

Установив:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить визнати договір купівлі-продажу №97-98 від 12 березня 1997 року квартири АДРЕСА_1, оформлений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» на ім'я ОСОБА_4 - дійсним; визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати житловою площею 19,3 кв. м, також коридору та кухні, загальною площею 27,7 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_4 його бабуся по материнській лінії.

12 березня 1997 року згідно договору купівлі-продажу №97-98, посвідченого на Одеській універсальній біржі «Вітязь» ОСОБА_4 купила у ОСОБА_2 однокімнатну квартиру загальною площею 27,7 кв. м, житловою площею 19,3 кв. м, також коридору та кухні за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвала її в ОМБТІ та РОН 03 жовтня 1997 року на своє ім'я.

Позивач мешкав разом з ОСОБА_4 за вищевказаною адресою з 2008 року. Спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4

27 жовтня 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт на ім'я позивача, яким заповідала ОСОБА_1 цю квартиру. Позивач продовжував жити з бабусею, доглядав за нею, годував, прав, прибирав, сплачував комунальні послуги, а коли вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2, хоронив її.

Бабусю захоронив на її батьківщині в с. Червоний Кут Ширяївського району Одеської області, як вона і заповідала.

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України я своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем, після її смерті ОСОБА_1 продовжує мешкати у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, заборгованості немає. Про це складені акти, підписані свідками та завірені належним чином.

Оформити спадщину нотаріально не встиг, так як довго хворів гепатитом «Б», але в ЖЕП «Суворовський» і мешканці будинку знають, що ОСОБА_1 проживає в спірній квартирі, своєчасно платить комунальні послуги.

Враховуючи зазначене, позивач просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позовній заяві.

Ухвалою суду від 19 січня 2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження по справі та ухвалою суду від 19 квітня 2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не прибули, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не звертались. Відгуків відповідачів та пояснень третіх осіб відповідачі та треті особи не надали.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що 12 березня 1997 року згідно договору купівлі-продажу №97-98, посвідченого на Одеській універсальній біржі «Вітязь» ОСОБА_4 купила у ОСОБА_2 однокімнатну квартиру загальною площею 27,7 кв. м, житловою площею 19,3 кв. м, також коридору та кухні за адресою: АДРЕСА_1 та зареєструвала її в ОМБТІ та РОН 03 жовтня 1997 року на своє ім'я. (а.с. 7,8).

Позивач мешкав разом з ОСОБА_4 за вищевказаною адресою з 2008 року. Спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 21).

27 жовтня 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт на ім'я позивача, яким заповідала ОСОБА_1 цю квартиру. Позивач продовжував жити з бабусею, доглядав за нею, годував, прав, прибирав, сплачував комунальні послуги, а коли вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2, хоронив її (а.с. 5).

Бабусю захоронив на її батьківщині в с. Червоний Кут Ширяївського району Одеської області, як вона і заповідала. (а.с. 6).

Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України я своєчасно прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем, після її смерті ОСОБА_1 продовжує мешкати у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, заборгованості немає. Про це складені акти, підписані свідками та завірені належним чином. (а.с. 22-24).

Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як норам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за померлою права власності на квартиру на підставі такого договору. (а.с. 8 на звороті).

Незважаючи на те, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 XII від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, листом Міністерства юстиції України за № 17-12-44 від 10.04.1998 року, було роз'яснено, що угоди укладені на біржі не прирівняні до нотаріально посвідчених, а тільки підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. Крім того, за правилами ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 р., норми якого діяли на момент укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем була звільнена квартира, передані ключі, він знявся з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки ОСОБА_4 придбала вказану вище квартиру у свою власність у відповідача ОСОБА_2, виконавши взяті на себе зобов'язання за договором купівлі - продажу. А відповідач ОСОБА_2 виконав зобов'язання по передачі квартири ОСОБА_4 та виїхав з неї.

Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов'язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Таким чином, право на спадкування має тільки ОСОБА_1, оскільки є заповіт згідно з яким все майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_1. (а.с. 13).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

П. 4 Постанови «Суди повинні манні на увазі, що законом може дути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-1У "Про кооперацію", стаття 384 ЦК).».

Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те. що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов'язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 не зареєструвала своє право власності в Єдиному державному реєстрі речових права па нерухоме майно позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_4), третя особа Одеська універсальна біржа «Вітязь» (м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 104), Одеська міська рада (м. Одеса, пл.. Думська, буд. 1), визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу №97-98 від 12 березня 1997 року квартири АДРЕСА_1, оформлений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» на ім'я ОСОБА_4 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати житловою площею 19,3 кв. м, також коридору та кухні, загальною площею 27,7 кв. м, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 11 липня 2018 року.

Суддя