У х в а л а

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа №350/234/17

провадження №61-35436ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 1 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Рожнятівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним набуття права власності на новостворене нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 1 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, відмовлено у задоволенні позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Рожнятівської районної державної адміністрації (далі-Рожнятівська РДА), ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 1 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

ОСОБА_3 усунула недоліки касаційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, просить скасувати рішення Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 1 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, постановити нове рішення у частині задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають вимогам закону і об'єктивним обставинам справи, є не тільки не законними та необґрунтованими, а й упередженими і несправедливими по відношенню до неї та її Конституційних прав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного судувважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що постановою Рожнятівського районного суду по справі № 2-8/2009 від 22.12.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проведено розподіл спільного майна подружжя та присуджено ОСОБА_5 частину будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 і складається з житлової кімнати 1-5 площею 12,7 кв.м. вартістю 32408 грн, житлової кімнати 1-6 площею 22,1 кв.м. вартістю 56395 грн, частини житлової кімнати 1-7А площею 9,0 кв.м. вартістю 22 966,00 грн, частини кухні 1-4А площею 6,6 кв.м. вартістю 16842 грн., частини коридору 1-2А площею 10,2 кв.м. вартістю 26 029,00 грн, а разом частину будинку площею 60,6 кв.м. вартістю 154 640,00 грн, що становить 486/1000 реальних частин будинковолодіння; частину земельної ділянки для обслуговування вказаної частини будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 площею 496 кв.м., вказану на схемі розподілу земельної ділянки у висновку судового експерта під №3, та присуджено ОСОБА_3 частину будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1та складається з житлової кімнати 1-7 Б площею 21,7 кв.м. вартістю 55 375,00 грн, кухні 1-4Б площею 11,8 кв.м. вартістю 30 112.00 грн, коридора 1-1 площею 6,0 кв.м. вартістю 15 311,00 грн, коридора 1-2Б площею 10,9 кв.м. вартістю 27 815,00 грн, ванни 1-3 площею 7,2 кв.м. вартістю 18 373,00 грн, комори 1-8 площею 6,4 кв.м. вартістю 16 332,00 грн, всього площею 64 кв.м. вартістю 163 318,00 грн, що становить 514/1000 реальних частин будинковолодіння; криницю вартістю 8 389,00 гр. та ворота з хвірткою вартістю 6 386,00 грн; частину земельної ділянки для обслуговування вказаної частини будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 площею 504 кв.м., що зображена на схемі розподілу земельної ділянки у висновку експерта під №1 та №2. Горище присуджено кожній із сторін відповідно над виділеними кожному приміщеннями. Рішенням суду зобов'язано ОСОБА_5 провести переобладнання житлового будинку відповідно до висновку судового експерта, а саме: влаштувати перегородку у приміщенні коридору 1-2, кухні 1-4, приміщенні кімнати 1-7, віконні та дверні прорізи, веранду із сходами. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.03.2010 року.

Рішення суду в частині переобладнання житлового будинку ОСОБА_8 виконано, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.07.2010 року та актом державного виконавця про виконання рішення суду від 22.06.2010 року, який підписаний також позивачем ОСОБА_3

Вказана постанова державного виконавця була оскаржена позивачем до суду, однак рішенням Рожнятівського районного суду від 06.10.2012 року дана скарга залишена судом без розгляду, оскільки подана з пропуском встановленого строку оскарження постанови. Вказане рішення суду набрало законної сили 30.10.2012 року.

10.06.2010 року ОСОБА_5 звернувся до Івано-Франківського ОБТІ із заявами про проведення поточної інвентаризації будинковолодіння та про поточну реєстрацію на першого власника об'єкту нерухомого майна.

16.07.2010 року Івано-Франківським ОБТІ за ОСОБА_5зареєстровано право власності на 486/1000 частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням Рожнятівської селищної ради № 55 від 13.10.2009 року ОСОБА_5 надано дозвіл на перепланування та добудову до житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Рожнятівської селищної ради № 19 від 13.04.2010 року будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 присвоєно поштову адресу № 11/1.

Рішенням Рожнятівської селищної ради № 61 від 12.10.2010 року ОСОБА_5, який проживає за адресою АДРЕСА_1 надано дозвіл на будівництво літньої кухні, гаражу та господарських споруд на власному подвір'ї.

22.04.2011 року Управління Держкомзему в Рожнятівському районі здійснило державну реєстрацію земельної ділянки та видало ОСОБА_5 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0496 га по АДРЕСА_1 відповідно до рішення суду від 22.12.2009 року. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий № НОМЕР_2.

16.06.2014 року на підставі поданої ОСОБА_5 заяви про державну реєстрацію права власності, державним реєстратором ОСОБА_4 за № НОМЕР_3 проведено державну реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 за ОСОБА_5, та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер НОМЕР_4.

Дана реєстрація була проведена відповідачем на підставі поданих заявником документів, а саме: паспорту громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, рішення Рожнятівського районного суду № 2-18 від 22.12.2009 року, декларації про готовність об'єкта до експлуатації ІФ №22 від 29.05.2014 року, державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_6 від 22.04.2011 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від 16.07.2010 року, довідки про присвоєння поштової адреси (рішення селищної ради № 19 від 13.04.2010 року) технічний НОМЕР_1 від 21.05.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону, рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року державний реєстратор за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п. 49 даного Порядку у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цих Порядком.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшли правильного висновку про те, що 16.06.2014 року на підставі поданої ОСОБА_5 заяви про державну реєстрацію права власності, державним реєстратором ОСОБА_4 за № НОМЕР_3 правомірно проведено державну реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_5 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер НОМЕР_4 відповідно до вимог закону. При цьому порушення прав чи охоронюваних законом інтересів ОСОБА_3 не було допущено.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762 грн.

Таким чином, п'ятсотрозмірів прожитковихмінімумівдля працездатних осіб становить (1762*500 =881 000,00 грн).

Як убачається з матеріалів справи, ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожитковихмінімумівдля працездатних осіб.

Оскільки ця справа не є з ціною позову, що становить 881 000,00 грн, не є справою, що розглядається за правилами загального позовного провадження та правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 1 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Рожнятівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним набуття права власності на новостворене нерухоме майно,

.Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик