Справа № 369/7022/18
Провадження № 2/369/2835/18
11.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.
при секретарі - Ріпка Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником ј частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 грудня 2008 року виданого згідно розпорядження органу приватизації Софіївсько-Борщагівської сільської ради за № 712 від 29 грудня 2008 року.
20 вересня 2009 року відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в належній нам на праві власності квартирі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Софіївсько-Боргагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 1622 від 07 червня 2018 року та копією по квартирної карточки.
ОСОБА_2 колишній чоловік дочки - ОСОБА_5, шлюб з яким було розірвано згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року (справа №369/699/15-ц). Викладене стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 травня 2018 року (серія ЕКО № 143956).
Відповідач ОСОБА_2, зареєстрований в належній на праві приватної часткової власності ОСОБА_1 та членам її сімї квартирі АДРЕСА_1 з 20 вересня 2011 року.
З дня реєстрації за вищевказаною адресою відповідач жодного дня не проживав в квартирі і не проживає до цього часу, ніякого інтересу до житла не проявляє.
Факт того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації більше року підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 грудня 2008 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Софіївсько-Борщагівської сільської ради за № 712 від 29 грудня 2008 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 06 лютого 2009 року серії ССМ № 845279; техпаспортом на квартиру АДРЕСА_2, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 травня 2018 року серії ЕКО № 143956; довідкою виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 1622 від 07 червня 2018 року та копією по квартирної карточки (Форма Б); актом депутата ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_7 від 06 червня 2018 року. Цей факт також можуть підтвердити свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
В даному випадку права ОСОБА_1 порушуються, так як вона не може вільно розпоряджатися своєю власністю і крім того, сплачує комунальні та несе інші витрати з врахуванням відповідача, що призводить до її тяжкого матеріального стану.
Тому позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Позивач направила до суду письмову заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала.
Треті особи направили до суду письмові заяви, згідно якої просили розгляд справи провести у їх відсутності, вимоги позову підтримали, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2008 року виданого згідно розпорядження органу приватизації ОСОБА_6. ОСОБА_6 сільської ради за №712 від 29 грудня 2008 року ОСОБА_1 та члени її сімї ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1. Кожному із них на праві власності часткової власності належить по ј частині вищезгаданої квартири.
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб виданої Виконавчим комітетом Софіїівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 07 червня 2018 року у даному будинку зареєстровані чотири особи, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2
Відповідач ОСОБА_2 на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою з 20 вересня 2011 року (з дня реєстрації) в спірну квартиру не вселився, жодного дня в ній не проживав і не проживає до цього часу, що підтверджується актом депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Київської області ОСОБА_7 від 06.06.2018 року.
Ст. ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком № № 67 в будинку 1-А по провулку Шкільному в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: СО 694254, РНОКПП: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 67 будинку № 1-А по провулку Шкільний у селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Повний текст рішення суду складено 18.12.2018 року.
Суддя: Дубас Т.В.