Провадження №2/523/4624/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, у місті Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог Товарної біржі «Центральна Одеська біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що відбувся між ними та відповідачами. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що укладаючи договір купівлі-продажу спірної квартири на товарній біржі, після підписання договору купівлі-продажу вони передали відповідачам обумовлену суму грошей за придбану квартиру, а відповідачі знялися з реєстраційного обліку та з житлової площі виїхали. Вони вселилися у вказану квартиру, де і проживають до цього часу, оплачують комунальні платежі, займаються впорядкуванням. Проте, даний договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі не посвідчувався. Зараз позивачі мають намір розпорядитися вказаною квартирою. Але ж, враховуючи, що угоди вчинені на біржі є недійсними, вони цим правом скористатися не можуть. Крім того, позивачі просять визнати за ними право власності на вказану квартиру, з підстав передбачених ст.392 ЦК України, посилаючись на втрату правовстановлюючого документа, зокрема договору купівлі-продажу від 02.12.1998р., відновити який вони не мають можливості, в звязку з припиненням діяльності товарної біржі. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Від представника позивачів ОСОБА_6 до суду надійшла заява в якій він підтримує предявлені позовні вимоги та просить їх розглянути за його відсутності та відсутності позивачів.

Відповідачі у судове засідання не зявилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи направлялися судові виклики належним чином.

Товарна біржа «Центральна Одеська біржа» не забезпечили участі представника у судовому засіданні. Згідно відомостей поштового повідомлення вищезгадана товарна біржа за місцем своєї реєстрації не знаходиться.

За письмовою згодою представника позивачів та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі рішення опікунської ради №1168р., виданого Суворовською районною адміністрацією м. Одеси 20.10.1998р., як продавці, ОСОБА_1, ОСОБА_2, як покупці 02.12.1998року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №4857, згідно якого продавці продали, а покупці придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_2. Позивачі у встановленому законом порядку зареєстрували договір купівлі-продажу в КП «ОМБТІ і РОН». Факт реєстрації підтверджується відповіддю КП «БТІ» Одеської міської ради від 21.08.2018р. з якого вбачається, що за ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі зазначеного вище договору була проведена реєстрація права власності (№308пр.-104стр.115р.).

Покупці і продавці цілком виконали договір купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством.

Яких-небудь суперечок між позивачами і відповідачами судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК УРСР, в редакції 1963 року.

Оскільки зазначена вище угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що право позивачів підлягають відновленню.

Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, в редакції 1963р., якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (ч.1 ст. 328 цього Кодексу).

В той же час статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, у зазначеній вище статті йдеться про визнання права власності, яке не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні суду, позивачі правомірно, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі, набули право власності на спірну квартиру та в порядку встановленого законом на той час зареєстрували таке право в реєстраційної службі.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товарна біржа «Центральна Одеська біржа» (22446729) не перебуває в процесі припинення, втім свідоцтво про державну реєстрацію є недійсним. За зареєстрованою юридичною адресою біржі не існує. Наявність вказаних обставин вказує на неможливість позивачам відновити правовстановлюючий документ на спірну квартиру, а як наслідок дає підстави дійти висновку про правомірність та обґрунтованість предявлення позовних вимог в частині визнання за ними права власності на підставі статті 392 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає, що предявлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ч. 2 ст. 47, ч. 2 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року); ст.392 ЦК України (в ред.2003р.); ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

УХАВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу №4857 квартири № 29(двадцять девять), в будинку №30 (тридцять), по вулиці Академіка Заболотного в місті Одесі, укладений 02 грудня 1998 року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі рішення опікунської ради №1168р., виданого Суворовською районною адміністрацією м. Одеси 20.10.1998р., які з одного боку продали та ОСОБА_1, ОСОБА_2, які з іншого боку, придбали вказану вище квартиру в рівних частках.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності, в рівних частках, на квартиру № 29(двадцять девять), в будинку №30 (тридцять), по вулиці Академіка Заболотного в місті Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 жовтня 2018р.

Суддя