Справа № 373/326/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 р. м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 21.02.2018 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 21839,89 доларів США, що складає заборгованість за кредитом 13135,41 доларів США, заборгованість по відсотках 8704,48 доларів США, а також витрати на оплату судового збору в сумі 9175,63 гривень.

Посилається на те, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»та ОСОБА_2 15.09.2008 був укладений кредитний договір №402/181/08-А.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14.06.2010 відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Відповідачем умови кредитного договору не виконувалися належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 31.01.2018 становить 21839,89 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 13135,41 доларів США, заборгованість по відсотках 8704,48 доларів США.

На адресу відповідача позивачем направлялася вимога про усунення порушень умов кредитного договору. Проте, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, заборгованість до цього часу не погасив.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачу ОСОБА_2 було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та розяснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

08.06.2018 відповідачем ОСОБА_2 до суду подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій він просить застосувати позовну давність щодо всіх вимог позивача та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що кінцевий термін повернення кредитних коштів - 14.09.2013 року, а позов поданий позивачем лише 26.02.2018. Крім того, посилається на те, що кредитним договором не встановлено розмір процентів після спливу вказаного кінцевого терміну, і стягнення процентів в такому розмірі поза межами договору законом не передбачено.

Представником позивача ОСОБА_3 до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Зясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

15.09.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який 14.06.2010 було перейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк»та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №402/181/08-А на купівлю автотранспортних засобів в сумі 15061 долар США 00 центів, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 14.09.2013. За користування кредитними коштами по даному кредиту встановлена процентна ставка 9,00 % річних.

Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту до 10 числа кожного місяця.

Згідно договору кредит надавався відповідачу для оплати придбаного автомобіля марки «CHERY Tiggo», 2008 року випуску.

В якості забезпечення відповідачем виконання своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сторони в межах даного договору уклали додаткові договір застави вказаного транспортного засобу та договір поруки з ОСОБА_4.

Згідно з статтею 2 даного договору моментом надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових коштів.

Відповідно до п.2.4.2. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця.

Пунктом 2.6.1. передбачено, що про намір змінити розмір процентів за надання кредиту, кредитор зобовязаний повідомити позичальника не пізніше ніж за сім днів до дати їх введення, а також надати для укладення додаткову угоду про внесення змін до договору.

Так, сторонами двічі укладалися додаткові угоди до договору кредиту №402/181/08-А від 15.09.2008, якими вносилися зміни в графік погашення заборгованості в частині сум погашення кредиту.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 31.01.2018 утворилася заборгованість: по кредиту в розмірі 13135,41 доларів США, по відсоткам за користування кредитом 8704,48 долари США, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3534,52 долари США, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 2182,66 долара США.

З метою досудового врегулювання спору ПАТ «Укрсоцбанк» 06.02.2018 ОСОБА_2 направлялася вимога про усунення порушень та виконання зобовязань з виплати кредиту, заборгованість по якому станом на 31.01.2018 становить 27557,07 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 13135,41 доларів США, заборгованість по відсоткам 8704,48 долари США, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 3534,52 долари США, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків 2182,66 долара США.

Однак, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав, заборгованість до цього часу не погасив.

В межах даного позову позивачем заявлено позовні вимоги лише про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 13135,41 доларів США та заборгованості по відсоткам в сумі 8704,48 долари США.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Частина 1 ст.530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

За нормою ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Даний спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором після спливу передбаченого договором строку кредитування, який закінчився 14.09.2013.

Так, в межах строку кредитування до 14.09.2013 відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 10 числа кожного місяця. Починаючи з 15.09.2013 відповідач мав обовязок повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Відповідно до правової позиції ОСОБА_5 Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.03.2018 в справі №44/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Оскільки договір встановлює окремі зобовязання, які деталізують обовязок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.02.2018 (згідно поштового штампу на конверті), тобто після спливу позовної давності навіть щодо останнього щомісячного платежу, а отже, і строк позовної давності за вимогами позивача, включно з вимогою за процентами, сплив.

З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 14.09.2013 позивач не міг такі проценти нараховувати.

За висновками Верховного Суду початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором і для погашення щомісячних платежів.

У відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення рішення, судом застосовується позовна давність.

Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.258 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, коли відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, в даній справі наявні підстави для відмови в позові.

Отже, суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволенню не підлягають саме у звязку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.257, 261, 267, 1048, 1054 ЦК України на підставі ст.ст.12, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О. І. Рева