ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №569/7810/18
Провадження №2/477/879/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2018 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 10 березня 2006 року в сумі 25021 грн. 37 коп., передано для розгляду за територіальною підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог Банк зазначає, що між сторонами існують договірні відносини, умови якого відповідачем не виконуються. Так, 10 березня 2006 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержала кредит в сумі 2500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала належно умови Договору та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31 березня 2018 року за нею утворилася загальна заборгованість в сумі 25021,37 грн., Банк просить стягнути дану заборгованість з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача до суду не прибув. Згідно його заяви (а.с. 22), просив про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила про застосування строку позовної давності. Додала копію з кредитної кратки із кінцевим терміном дії до березня 2009 року (а.с. 45-46). В судове засідання не прибула.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

10 березня 2006 року між сторонами укладено Договір кредиту шляхом звернення відповідачки до Банку із заявою про надання кредиту, яка разом із Тарифами банку та Умовами і правилами надання банківських послуг становить кредитний договір (а.с. 8-14).

Згідно Заяви клієнта ОСОБА_1 було видано кредитну картку №174414 (а.с. 8 зворотній бік), із встановленим кредитним лімітом, базовою процентною ставкою 3 % на місяць. Строк дії ліміту відповідає строку дії картки. Визначено порядок розрахунку, зокрема щомісячним платежем в розмірі 7 % від суми заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 5-7), ОСОБА_1, скориставшись кредитними коштами, дійсно порушила умови щодо строку їх повернення.

В той же час, як слідує з розрахунку з березня 2009 року сума заборгованості ОСОБА_1 є незмінна 3471,83 грн.

Останній платіж на погашення заборгованості нею внесено 01 жовтня 2010 року в сумі 180 грн. (а.с. 6).

У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частиною 1 ст. 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до Умов та правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

Встановлено, що строк дії картки відповідача становить березень 2009 року, згідно з рахунком Банку останній платіж по кредитній картці відповідача ОСОБА_1 було здійснено 01 жовтня 2010 року, а з позовом банк звернувся лише 26 квітня 2018 року, через 7 років 5 місяців, тобто з пропуском строку позовної давності. Доказів продовження дії платіжної картки відповідача позивачем не надано.

За наведеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню, що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 10 березня 2006 року відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова