КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3653/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року у цивільній справі за поданням державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ЛазаревоїАльони Ігорівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазарева А.І. звернулася в суд із поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої Альони Ігорівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3 задоволено. Оголошено розшук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця містаКиєва, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1. Виконання ухвали доручено Голосіївському управлінню поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заінтересована особа ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме: судом не з'ясовано обставини, які підлягають встановленню та прийнято в якості доказів сфальсифіковані державним виконавцем документи, які підтверджують вихід державного виконавця за місцем його проживання.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що несвоєчасне повідомлення судом першої інстанції про дату і час розгляду справи унеможливило його надати суду свої пояснення та спростувати докази державного виконавця. По суті подання вказав, що державним виконавцем не виконано вимоги ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», а інформація, зазначена в поданні державного виконавця про розшук боржника є недостовірною, оскільки він від виконання судового рішення не ухиляється, ні від кого не переховується, своєчасно сплачує аліменти.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої Альони Ігорівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що місце проживання боржника ОСОБА_3 невідоме, останній на виклики державного виконавця не з'являється, у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та допустив порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2010 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-7903/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно.

21 лютого 2011 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП № 24550312 (а.с. 5).

Вибіркові матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що 10 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника, у 2017 році та повторно 07 травня 2018 року, 16 червня 2018 року здійснено виклики боржника ОСОБА_3 до відділу, 05 травня 2018 року оформлені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України щодо місця роботи боржника та джерела отримання доходів останнього (а.с. 6-12). Також до матеріалів подання долучено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого 2010 року по жовтень 2012 року (а.с.13-14).

Доказів направлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів матеріали справи не містять. Відсутні відомості і про виконання постанови державного виконавця щодо здійснення примусового приводу боржника ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби.

На підставі поданих матеріалів з посиланням на те, що інформація про фактичне місцезнаходження боржника відсутня, державний виконавець просив суд оголосити розшук боржника ОСОБА_3.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини.

На підставі ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Порядок вирішення судом питання про оголошення розшуку боржника регламентовано нормою статті 438 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Судом першої інстанції здійснено виклик учасників справи у судове засідання.

Про явку в судове засідання на 18 вересня 2018 року о 09-45 год. учасники справи: державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_5 (стягувач за виконавчим документом), ОСОБА_3 (боржник за виконавчим документом) сповіщались судом першої інстанції шляхом направлення судової повістки про виклик до суду (а.с. 18-20).

Про вручення судової повістки заінтересованим особам: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 свідчать зворотні поштові повідомлення (а.с. 21, 22).

Положеннями частини 5 статті 128 ЦПК України визначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. Днем вручення судової повістки є, зокрема день вручення судової повістки під розписку - частина 8 статті 128 ЦПК.

Із підшитого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення вбачається, що заінтересована особа - ОСОБА_3, який є боржником у виконавчому провадженні, сповіщений про розгляд справи - 18 вересня 2018 року, тобто в день проведення судового розгляду справи, що не свідчить про завчасний виклик учасника справи в судове засідання (а.с. 21).

Доказів вручення судової повістки про виклик, адресованої державному виконавцю Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали справи не містять.

Таким чином, заінтересована особа ОСОБА_3 та державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином не були повідомлені про дату розгляду справи на 18 вересня 2018 року.

Про те, що ОСОБА_3 не був завчасно повідомлений про розгляд справи свідчать і доводи апеляційної скарги останнього. Із наведених доводів вбачається, що судова повістка про виклик до суду вручена йому у другій половині дня 18 вересня 2018 року, що унеможливило його бути присутнім цього дня в судовому засіданні о 09-45 год., надати свої пояснення та спростувати докази державного виконавця.

Вручення судової повістки ОСОБА_3 18 вересня 2018 року о 15-02 год. підтверджується відстеження пересилання поштового відправлення через офіційний чат-бот ДП «Укрпошти» за штрихованим кодовим ідентифікатором 927.

В силу визначених у ст. ст. 12, 13 ЦПК України принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин, зокрема роз'яснює цим особам їх права та обов'язки і попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і поданих доказів.

Проте, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_3, а також державного виконавця, який зобов'язаний довести суду, надавши відповідні матеріали виконавчого провадження, необхідність оголошення розшуку боржника, та без вжиття заходів щодо належного сповіщення вказаних осіб про розгляд справи.

Крім того, дослідження матеріалів виконавчого провадження ВП № 24550312 з примусового виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Києва № 2-7903/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно має суттєве значення для вирішення питання про оголошення розшуку боржника, оскільки державним виконавцем подані вибіркові матеріали виконавчого провадження, які не містять достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи; доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника та відомостей про те, що боржнику направлялись виклики та інші документи виконавчого провадження.

Право суду витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку передбачено частиною 2 статті 438 ЦПК України.

Також підлягають перевірці судом першої інстанції на основі повного і всебічного з'ясування обставин у сукупності з іншими доказами, поданими учасниками справи, які будуть досліджені в судовому засіданні, викладені заінтересованою особою ОСОБА_3 доводи у скарзі про те, що він не змінював своє місце проживання, зареєстрований та постійно проживає АДРЕСА_1, а також твердження боржника про відсутність в його діях факту ухилення від виконання рішення суду та переховування від органу виконавчої служби та стягувача.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревої Альони Ігорівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_3.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: