Справа № 359/4565/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3669/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 1 30.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Журби С.О., Фінагеєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали, місцевий суд, зазначив, що з висновку почеркознавчої експертизи №2504 від 07 травня 2018 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2, зображений на копії наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» №1-К від 30 травня 2014 року, виконаний не позивачем, а іншою особою з ретельним наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_2.

Водночас, копія вказаного наказу була приєднана до матеріалів цивільної справи ще 12 липня 2016 року. Зі змісту судових рішень вбачається цей письмовий доказ досліджувався судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій. ОСОБА_2 мала об'єктивну можливість дізнатись та повідомити суд про підроблення підпису позивача в наказі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» №1-К від 30 травня 2014 року.

Тому ця обставина не є нововиявленою в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Крім того, висновок почеркознавчої експертизи №2504 від 07 травня 2018 року є лише новим доказом, здобутим після закінчення розгляду цивільної справи, а не доказом, яким підтверджується нововиявлена обставина.

Не погоджуючись із постановленої ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року скасувати та задовольнити її заяву.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового ріщення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 26 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом, де просила, з врахуванням уточнених позовних вимог, поновити її на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр», стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з червня 2014 року по листопад 2014 року у загальному розмірі 2 949,84 грн., а також середній заробіток за період з 05 червня 2014 року по 14 червня 2016 року у розмірі 13 250,56 грн. ( а.с. 1-5, 35-39 т. 1 ).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2017 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2017 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено ( а.с. 83-87, 138-143, 200-201 т. 2 ).

Разом з цим, 23 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеного рішення, в якій просила назване рішення скасувати та ухвалити нове по справі про задоволення її позовних вимог ( а.с. 62-65 т. 3 ).

На обґрунтування поданої заяви зазначила, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» №1-К від 30 травня 2014 року її звільнено з посади генерального директора.

10 січня 2018 року вона ознайомилася з матеріалами справи, зокрема, з названим наказом.

Разом з цим, вона виявила, що її підпис в цьому наказі зроблений невідомою для неї особою.

Ця обставина свідчить про те, що вона не підписувала цей наказ та не була ознайомлена з ним ( там же ).

При цьому, зазначений наказ був долучений до матеріалів даної справи ще 12 липня 2016 року ( а.с. 55 т. 1 ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено ( а.с. 136-138 т. 3 ).

Постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст. 423 ЦПК України, положень постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

При цьому, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, правильно прийшов до висновку, що вказаний наказ досліджувався судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій та ОСОБА_2 мала об'єктивну можливість дізнатись та повідомити суд про підроблення цього підпису.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 95, 96, 106, 259, 263, 423, 429 ЦПК України, ст.ст. 38, 94 КЗпП України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції, а відтак - не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про те що заявник дізналась про нововиявлену обставини лише 10 січня 2018 року після ознайомлення з матеріалами справи, судом не взято до уваги, що несправжність її підпису підтверджується висновком №2504 від 07 травня 2018 року, вона не подавала жодної заяви про звільнення з посади, не підписувала наказ про звільнення, тому рішення від 07 лютого 2017 року по даній справі підлягає скасуванню, як таке, що винесено на підставі фальшивих доказів, недотримання місцевим судом розумного строку розгляду цієї заяви, місцевий суд мав винести окрему ухвалу з приводу встановлення факту підробки наказу №1-к від 30 травня 2014 року та направити її до органів Національної поліції, з точки зору суду другої інстанції, не спростовують висновок суду першої інстанції про необгрунтованість заявлених ОСОБА_2 вимог про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, доводи відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» на апеляційну скаргу ( а.с. 160-166 ), зокрема, про те, що ОСОБА_2 під час розгляду справи не заперечували проти автентичності її підпису в даному наказі, на переконання апеляційного суду та з врахуванням викладеного, є обґрунтованими, спростовують зазначені апелянтом доводи з цього приводу та свідчать про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Інші доводи відзиву, зокрема, про те, що судом першої інстанції визнано належним та допустимим доказом висновок почеркознавчої експертизи №2504 від 07 травня 2018 року, з точки зору суду другої інстанції, не є належною правовою підставою для зміни мотивів оскаржуваної ухвали як того просить Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр».

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

В.О. Фінагеєв