Провадження № 4-с/243/18/2018
Єд. унік № 243/7261/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Колено Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за скаргою акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», заінтересована особа старший державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2018 до суду звернулося АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з вказаною скаргою , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за позовом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» ,нова назва АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Словянським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист № 2-2509-2011 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 1429,91 грн. Повідомленням старшого державного виконавця 08.06.2018 стягувачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа з посиланням на невідповідність виконавчого документа вимогам п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність відомостей про ідентифікаційний номер боржника. Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання було отримано заявником 24.07.2018. Заявник вважає зазначену постанову незаконною, оскільки виконавчий документ відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Ідентифікаційний номер боржника у виконавчому документі зазначається при його наявності, якщо він відомий суду, а відсутність зазначених відомостей у виконавчому документі не може бути перешкодою у відкритті виконавчого провадження. Таким чином державним виконавцем було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до незаконності винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Посилаючись на наведені обставини, просить визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за судовим наказом незаконними та скасувати зазначену постанову.

Представник заявника не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Колесник В.М. не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявився попри належне повідомлення, про причини неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа - боржник по виконавчому документу ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду скарги була повідомлена належним чином, але вона у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, тому суд вважає необхідним провести судовий розгляд скарги за її відсутності.

Статтею 447 ЦПК України передбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до виконавчого листа № 2-2509-2011 виданого Слов'янським міськрайонним судом Донецької області 23.12.2011 по справі за позовом ПАТ «Донецькобленерго» в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі Словянський район електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за електроенергію стягнуто заборгованість у сумі 1429,91грн. (а.с.3).

Згідно повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.06.2018, старший державний виконавець Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2509-2011 виданого 23.12.2011, про стягнення з ОСОБА_2 боргу у сумі 1429,91 грн., прийнято рішення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код (а.с.4).

Відповідно до положення п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 зазначеного закону у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 471/283/17-ц від 22 серпня 2018 року частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-62цс14 від 25.06.2014 р., ч. 1 ст. 18 Закону № 606-ХІV містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону в разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 цього ж Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-ХІVнадає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження.

Враховуючи зазначену правову позицію, суд зауважує, що Верховним Судом України було проаналізовано попередню редакцію Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 р.). Однак, узгоджується така позиція ВСУ і з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (у чинній редакції). Так, положення статті 18 передбачають, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому листі (документі) відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання, а діючий Закон України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця вживати усілякі заходи для захисту інтересів стягувача, виконувати свою роботу своєчасно, неупереджено та ефективно, що надає йому право самостійно одержувати інформацію для проведення виконавчих дій.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами від 03.06.2016): 1. Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень. 2. При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо».

Як встановлено ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, судом встановлено, що під час вирішення питання про прийняття виконавчого документу, виданого Слов'янським міськрайонним судом Донецької області, до виконання державним виконавцем без обґрунтованої правової підстави застосовано положення ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в частині необхідності зазначення у виконавчому документі реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Необґрунтоване застосування нормативного акту державним виконавцем порушує законні інтереси стягувача.

Таким чином, старшим державним виконавцем Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неправомірності прийнятого рішення у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.06.2018 року по справі № 2-2509-2011.

Отже, вищезазначене є підставою для скасування повідомлення старшого державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 08.06.2018 року по справі № 2-2509-2011

Керуючись ст.ст. 32, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 18, 447 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -,

У Х В А Л И В:

Скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», заінтересована особа старший державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - неправомірними.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу по виконавчому листу № 2-2509-2011, виданому 23.12.2011 року стягувачу без прийняття до виконання від 08.06.2018 року № 19493.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_3