Справа №150/351/18
Провадження по справі №2/150/148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Володовській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 із зазначеним позовом.

Сторони (їх представники) в судове засідання не зявилися, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 02.05.2018 року, вимоги довірителя підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідачем - виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачем надано докази щодо направлення та отримання позивачем відзиву.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 2 частини 4 статті 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи, зокрема, у спорах щодо спадкування.

У відповідності до положень п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, тому згідно ухвали від 15.06.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що 18.01.2000 року помер батько позивача ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ №079754, видане 20.01.2000 року Лозівською сільською радою Чернівецького району Вінницькій області (а.с. 9).

22.02.2000 року померла мати позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №079919, виданим 24.02.2000 року Лозівською сільською радою Чернівецького району Вінницькій області (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки №699 площею 1,5836 га (рілля), розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 входить земельна ділянки №699 площею 1,5836 га (рілля), розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Право на вище зазначені земельні ділянки у спадкодавців виникло згідно розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації від 10.01.2005 р. №2 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок між власниками сертифікатів, технічної документації, що посвідчують право власності на земельні ділянки та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки на території Лозівської сільської ради» (а.с. 13).

Як свідчить додаток до розпорядження Чернівецької РДА від 10.01.2005 р. №2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 включені до Списку померлих власників сертифікатів, яким виділені земельні частки (паї) на території Лозівської сільської ради Чернівецького району під номерами відповідно до черговості вказаних осіб 88 та 89, номери земельних ділянок 699 та 700, площа земельних ділянок, що надається, становить 1,5836 га (рілля) та 1,7160 (рілля) (а.с. 14-15).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являється ОСОБА_1, яка доглядала батьків, здійснювала їх поховання, спадщину після смерті батька фактично прийняла в лютому 2000 року, після смерті матері у березні 200 року, нею було взято майно спадкоємців, що стверджується довідками, виданими виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 15.02.2016 року за №247, №246 та №248 (а.с. 16, 19, 20).

Крім позивача, спадкоємцем майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, являється рідний брат позивача (син спадкодавців) ОСОБА_5, який спадщину після смерті батьків не прийняв, приймати не має не має наміру, на неї не претендує та по питанню поновлення (продовження) стоку для прийняття спадщини не має наміру звертатися до суду, про що свідчить його заяв від 24.02.2016 року, належним чином засвідчена (а.с. 21).

Однак, ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадкові права на земельні ділянки, у звязку із відсутністю державних актів на право власності на земельні ділянки, які є обєктом спадкування, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчить постанова державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 17.02.2016, №121/02-31 (а.с. 23).

Державні акти на земельні ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не видавалися, у звязку із тим, що на час видачі державних актів останні померли. Технічна документація по нормативній грошовій оцінці на дані земельні ділянки не розроблялась, про що свідчить відповідь відділу у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.04.2018 року за №29-2-0.38-107/120-18 на адвокатський запит (а.с. 11).

Із довідок, виданих виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 16.02.2016 року за №252 та №253, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Промінь» с. Лозове Чернівецького району Вінницької області. В книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 зареєстрований за №699, ОСОБА_4 за №700 (а.с. 17, 18).

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Вище зазначеним листом ВССУ від 16.05.2013 за №24-753/0/4-13 звернуто увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи підтверджено наявність спадкових справ стосовно спадкодавцівОСОБА_3 та ОСОБА_4 у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини Чернівецькій державній нотаріальній конторі Вінницької області, про що свідчать копії спадкових справ №33/2016 до майна померлої 22.02.2000 року ОСОБА_4 та №34/2016 до майна померлого 18.01.2000 року ОСОБА_3

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.1 ст.328 ЦК України).

Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У пункті «а» статті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначається, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що згідно з частиною першою статей 81, 82 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України та юридичні особи, створені громадянами або юридичними особами України.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі на умовах, викладених в позовній заяві.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 приходить до висновку про задоволення її позовних вимог.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

На підставі ст.81 Земельного кодексу України, ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 197, 198, 200, 206 ч.4, 263 - 265, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_3, який помер 18.01.2000 року, у вигляді земельної ділянки №699 площею 1,5836 га (рілля), розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 22.02.2000 року, у вигляді земельної ділянки №700 площею 1,7160 га (рілля), розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п.15, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк