Ухвала

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 442/5061/17

провадження № 61-37504 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Дрогобицької міської радина постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, комунальне підприємство « Туристичний комплекс «Дрогобич», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності за набувальною давністю на майно автостоянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

До Верховного Суду 04 червня 2018 року Дрогобицька міська рада подала касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року у вказаній вище справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК Українизаявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказаною постановою залишено без змін ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року, однак заявник не ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги визначено частиною першою статті 409 ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 762 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 1 762 грн.

Заявником сплачено 704,80 грн (квитанція № ПН2297 від 04 червня 2018 року), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 057,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дрогобицької міської радина постанову Апеляційного суду Львівської області від 07 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 28 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь