Провадження №2-о/512/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

присяжних - Жирун Я.Б., Паламарчука С.І.,

при секретарі - Пустовіт С.П.,

за участю: заявника - громадянина Франції ОСОБА_2; представника заявника - адвоката ОСОБА_6; усиновлюваної особи - громадянки України ОСОБА_7; перекладача - Круглицької Катерини Борисівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 Савранського районного суду Одеської області в порядку окремого провадження заяву про усиновлення повнолітньої особи,

встановив:

25 червня 2018 року громадянин Франції ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи - громадянки України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що звернувся до суду з метою юридичного оформлення родинного зв'язку між ним та ОСОБА_7, оскільки за час проживання ОСОБА_7 в його сім'ї та їхнього тривалого спілкування між ними склалися справжні родинні відносини, як між батьком та донькою. Крім того, заявник зазначив, що своїх дітей у нього немає, а сама ОСОБА_7 була позбавлена батьківського піклування до досягнення нею повноліття, а тому й прийняв рішення про усиновлення, яке відповідає його внутрішньому стану.

У судове засідання заявник з'явився, підтримав свої вимоги у повному обсязі та просив задовольнити заяву із зазначених у ній підстав.

Надаючи у судовому засіданні пояснення заявник повідомив, що він є громадянином Франції, одружений та проживає у АДРЕСА_2. Своїх дітей у нього немає. На початку 2017 року відгукнувшись на оголошення громадянки України ОСОБА_7, яка на той час намагалась знайти французькомовну сім'ю для тимчасового проживання з метою вивчення мови, заявник вирішив їй допомогти надавши можливість проживати у своїй сім'ї. За час проживання ОСОБА_7 у сім'ї заявника та їхнього подальшого спілкування між ними склалися справжні теплі родинні відносини, як між батьком та донькою. Заявник повністю взяв на себе обов'язки батька, що проявляється тривалою турботою та піклуванням у вигляді моральної підтримки, давання настанов, порад, оплати навчання, забезпечення потреб у житлі, одязі, харчуванні та кишенькових витратах. У свою чергу ОСОБА_7 відноситься до заявника як до батька.

Рішення про усиновлення заявник прийняв свідомо та добровільно. Таке усиновлення для нього є особливо важливим і відповідає його внутрішньому стану, оскільки своїх дітей він не має. Також заявник зазначив, що ОСОБА_7 ще у ранньому дитинстві втратила мати, а згодом її батько за рішенням суду був позбавлений батьківських прав. У зв'язку з цим ОСОБА_7 була позбавлена батьківської любові, турботи та піклування. Однак саме за час спілкування із заявником відчула справжню батьківську підтримку, любов та турботу.

У судовому засіданні заявник пояснив, що його дружина не заперечує проти усиновлення та підтримує прийняте ним рішення, а сама ОСОБА_7 бажає і згодна бути усиновленою на правах дочки. Також повідомив, що на теперішній час познайомився з усіма членами сім'ї та близькими родичами ОСОБА_7 Звернув увагу суду й на те, що його матеріальне становище, стан його здоров'я, відсутність судимостей та різниця у віці з ОСОБА_7 у 33 роки дозволяє йому бути усиновлювачем згідно чинного законодавства. Крім того додатково зазначив, що звернувся до суду виключно з метою юридичного оформлення родинного зв'язку між ним та ОСОБА_7, а тому бажає бути записаним у Книзі реєстрації народжень її батьком.

Представник заявника адвокат ОСОБА_6 (діє на підставі ордеру) у судове засідання з'явився, заяву підтримав, просив її задовольнити та окремо наголосив на тому, що іншої мети для усиновлення, ніж встановлення родинних відносин у заявника немає.

У судове засідання з'явилась усиновлювана особа - ОСОБА_7, яка підтримала вимоги заявника та обставини, якими ці вимоги обґрунтовуються, та просила заяву задовольнити. Крім того зазначила, що бажає і згодна бути усиновленою на правах дочки громадянином Франції ОСОБА_2.

Надаючи у судовому засіданні пояснення ОСОБА_7 повідомила, що у 2011 році отримала повну вищу освіту у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» і здобула кваліфікацію вчителя англійської та німецької мови. Маючи бажання надалі вивчати ще й французьку мову, у 2016 році розмістила оголошення у мережі Інтернет щодо можливості тимчасового проживання у французькомовній сім'ї з метою вивчення мови. На початку 2017 року на її оголошення відгукнувся заявник, який вирішив допомогти та прийняв у свою сім'ю для проживання. За час проживання у сім'ї заявника та їхнього подальшого спілкування між ними дійсно склалися родинні відносини як між батьком та донькою. Заявник по справжньому як батько став про неї піклуватися, а саме, постійно підтримує морально, матеріально, фінансово, допомагає у вивченні мови, створює всі необхідні умови для нормального проживання та розвитку ОСОБА_7 як особистості. У судовому засіданні ОСОБА_7 також пояснила, що у ранньому дитинстві втратила мати, а батько був позбавлений батьківських прав, а тому не відчула батьківської любові, турботи та піклування. Лише за період спілкування із заявником зрозуміла і відчула, що саме він став для неї справжнім батьком, який щиро та по справжньому про неї піклується. Також зазначила, що згодна бути усиновленою, і така необхідність викликана виключно з метою юридичного оформлення між нею та заявником родинного зв'язку. Її згода є свідомою, добровільною та відповідає внутрішньому стану. Додатково вказала, що підтримує бажання заявника бути записаним у Книзі реєстрації народжень її батьком.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до нотаріально завіреної копії паспорта громадянина Франції НОМЕР_2 виданого 29.11.2016 повноважним органом - Префектурою дю Вар, Тулон, Французька Республіка, заявник ОСОБА_2 є громадянином Франції, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ле - портель (Франція) та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

З 29 лютого 2008 року перебуває у шлюбі з громадянкою ОСОБА_3, що підтверджується нотаріально завіреною копією свідоцтва про шлюб № 000003/2008 (а.с. 16).

Судом встановлено, що з січня 2017 року по липень 2018 рік ОСОБА_7 проживала у сім'ї заявника та вивчала французьку мову. За цей період між ними склалися справжні родинні відносини як між батьком та донькою. Заявник ставиться до ОСОБА_7 як до своєї рідної доньки, проявляє до неї справжню батьківську любов, турботу та піклування у вигляді моральної, фінансової та матеріальної підтримки, створенні належних умов для проживання та розвитку ОСОБА_7 як особистості.

Необхідність усиновлення пов'язана виключно із юридичним оформленням родинного зв'язку між заявником та ОСОБА_7 Більш того, усиновлення дійсно відповідає внутрішньому стану заявника, так як своїх дітей у нього немає.

Рішення про усиновлення заявник прийняв свідомо та добровільно. Його дружина ОСОБА_3 не заперечує проти усиновлення, про що заявником надано нотаріально завірену письмову згоду дружини (а.с. 19).

У судовому засіданні ОСОБА_7 заяву про усиновлення підтримала, погодилась із викладеними в ній обставинами, та просила заяву задовольнити. Крім того підтримала свою письмову згоду на усиновлення та додатково зазначила, що не заперечує бути усиновленою на правах дочки та бажає юридично оформити родинний зв'язок із заявником. Її згода є свідомою та добровільною.

Згідно пояснень заявника, ОСОБА_7 була позбавлена батьківського піклування до досягнення нею повноліття. Суд погоджується з такими доводами заявника з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще у ранньому дитинстві, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 втратила мати - ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 05.11.1998 (а.с. 14), а її батько ОСОБА_14, рішенням Савранського районного суду Одеської області від 25 травня 2006 року був позбавлений батьківських прав (а.с. 12). Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 була позбавлена батьківської любові, турботи та піклування до досягнення нею повноліття.

Також суд погоджується із доводами заявника про те, що стан здоров'я ОСОБА_7, а також стан здоров'я заявника, його майновий стан, відсутність судимостей та різниця у віці з ОСОБА_7 у 33 роки дозволяє йому бути усиновлювачем, а ОСОБА_7 усиновленою згідно чинного законодавства.

Зокрема судом встановлено, що відповідно до довідки з місця роботи від 16.04.2018 (а.с. 25), довідки про заробітну плату (а.с. 34), податкової декларації на прибуток за 2016 рік (а.с. 29) заявник офіційно працює у компанії «DIMEV», займає посаду менеджера транспортної логістики, отримує річний дохід у сумі 29, 527 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот двадцять сім євро), та щомісячний дохід у сумі - 1949, 45 (тисяча дев'ятсот сорок дев'ять євро 45 євроцентів).

Згідно квитанції про оплату коштів за квартиру № 2305 та податкового повідомлення за 2017 рік заявник має постійне місце проживання і разом з дружиною орендують житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 48).

Відповідно до медичної довідки від 16 травня 2018 року вбачається, що заявник не має жодних хронічних, неврологічних, психологічних, дерматологічних, ракових або туберкульозних патологій, що свідчить про відсутність проблем зі здоров'ям (а.с. 22).

Також у матеріалах справи міститься довідка за формою № 3 про відсутність у заявника судимостей (а.с. 38).

Копією паспорта громадянина України ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 виданого 25 квітня 2008 року Савранським РВ ГУМВС України в Одеській області (оригінал паспорта судом оглянутий) підтверджується, що різниця у віці між заявником та ОСОБА_7 становить 33 (тридцять три) роки, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 211 Сімейного Кодексу України (далі - СК), якою передбачено, що у разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років.

З медичної довідки за формою 086/0 за 2018 рік виданою Савранською центральною районною лікарнею вбачається, що ОСОБА_7 є абсолютно здоровою (а.с. 11).

Відповідно до ч. 5 ст. 311 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК) передбачено, що документи усиновлювачів, які є громадянами інших держав, мають бути у встановленому законодавством порядку легалізовані, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Такі документи повинні бути перекладені українською мовою, а переклад має бути засвідчений нотаріально.

Суд зазначає, що всі надані заявником офіційні документи перекладені українською мовою, нотаріально завірені та долучені до матеріалів справи. Крім того, у відповідності до вимог Гаазької конвенції 1961 року про скасування вимог легалізації іноземних офіційних документів, на всіх наданих документах міститься апостиль, що свідчить про їх належність та допустимість як письмових доказів у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Зокрема ч. 4 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Згідно ч. 2 ст. 208 СК України у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення повнолітньої особи з обов'язковою участю заявника (заявників), усиновлюваної особи, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати.

Згідно ч. 4 ст. 313 ЦПК України суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 у зв'язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або булла позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв'язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного фактично). Слід також з'ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випадку суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 була позбавлена батьківського піклування до досягнення нею повноліття, між нею та заявником дійсно склалися родинні відносини, у зв'язку з цим й виникла необхідність їх юридичного оформлення. Заявник має високі моральні якості, є дієздатним, раніше не судимий, батьківських прав раніше не позбавлявся, своїх дітей немає, має постійне проживання та фінансову стабільність.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про усиновлення.

Крім того суд задовольняє подане у судовому засіданні клопотання заявника про внесення змін до актового запису № 194 від 23.01.1990 про народження ОСОБА_7 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Зокрема ч. 3 ст. 229 СК України передбачено, що суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення.

Згідно ч. 3 ст. 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками.

В ході розгляду справи заявник виявив бажання бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком ОСОБА_7, з приводу чого ним було подане відповідне клопотання.

Враховуючи викладене, а також те, що суд дійшов висновку про задоволення заяви про усиновлення, а тому клопотання заявника про внесення змін до актового запису № 194 від 23.01.1990 про народження ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 208, ч. 2 ст. 211, ст. 212, ч. 4 ст. 224, 229, 232, 233 СК України, ст.ст.293, 294, 310, 311, 313, 314 ЦПК України, -

вирішив:

Заяву громадянина Франції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Ле - Портель (Франція), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, - задовольнити.

Оголосити громадянина Франції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт громадянина Франції № НОМЕР_2 виданого 29.11.2016 повноважним органом - Префектурою дю Вар, Тулон, Французька Республіка), уродженця Ле - Портель (Франція), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, усиновлювачем громадянки України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1.

Внести зміни до актового запису про народження № 194 від 23.01.1990, вказавши, що батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянин Франції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Ле - Портель (Франція), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2.

Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду про усиновлення (ч. 1 ст. 225 СК України, ч. 7 ст. 314 ЦК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи через Савранський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.1 ст.354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України).

СУДДЯ: (підпис)

ПРИСЯЖНІ: Жирун Я.Б. (підпис)

Паламарчук С.І. (підпис)

Суддя Савранського районного суду

Одеської області Бростовська Н.О.