Номер провадження по справі 2/387/257/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Діордієвої Т.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, а також судових витрат на правничу допомогу завданої внаслідок злочину, в якому зазначив, що вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України. А саме ОСОБА_1 03.08.2016 близько 09 години 40 хвилин, знаходячись біля домоволодіння, що розташоване в селі Юр'ївка Добровеличківського району Кіровоградської області, по вулиці Адмірала Басистого, 21, зустрів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин під час сварки з останнім, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю потерпілого, умисно штовхнув ОСОБА_3 від себе, внаслідок чого останній зачепився штаниною за металевий паркан, який знаходився позаду нього та впав через огорожу правою стороною на землю, опираючись при цьому зовнішньою стороною кисті правої руки та пошкодив її. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_1 сів на тулуб потерпілого та наніс ОСОБА_3 близько 2-3 ударів кулаками рук в ділянку голови. Після того, як потерпілий під час боротьби повернувся животом до землі, обвинувачений, піднявши із землі дерев'яну палицю, діаметром близько 10 сантиметрів, довжиною 50 сантиметрів, наніс нею ОСОБА_3 2-3 удари в тімяну ділянку голови. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1, потерпілому було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому дистального епіфізу правої променевої кістки без зміщення відламків, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоровя на термін більше трьох тижнів. Крім того, внаслідок протиправних дій обвинуваченого, ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, рани тім'яної ділянки голови зліва, субконьюктивального крововиливу лівого ока, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоровя на термін більше шести діб. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.08.2017 вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 залишено без змін. Зважаючи на ті обставини, що відповідач ухиляється від відшкодування спричиненої майнової шкоди на загальну суму 3573,92 гривні позивач вимушений захищати свої інтереси в суді. Крім того, позивач, поніс моральну шкоду в розмірі 3000 гривень, та судові витрати на правничу допомогу у кримінальному провадженні в розмірі 8000 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та обґрунтував їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Зокрема позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтував витратами, які позивач поніс на придбання медикаментів під час лікування від отриманих ушкоджень, що підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого за №3016 та листками із виписаними лікарем медикаменти. Також в судовому засіданні повідомив суд, що він вважає необґрунтованою квитанцію за № від 19.08.2016 року на суму 20 гривень 10 копійок. Також позивачем у розрахунок не включався чек за бензин в сумі 1011, 79 гривень. Крім того вважає, що Добровеличківський районний суд у мотивувальній частині вироку хоч і зазначив про процесуальні витрати на правничу допомогу, однак дане питання в резолютивній частині не вирішив. Тому просив стягнути процесуальні витрати за правничу допомогу у розмірі 8000 та процесуальні витрати у цивільній справі у розмірі 2500 гривень. Також має місце заподіяння відповідачем моральної шкоди під час заподіяння позивачу легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя на термін більше шести діб та у зв'язку із позбавленням тривалий час нормального здорового способу життя.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до позовної заяви та доданих до неї копій документів щодо придбання медичних препаратів не вбачається можливим прослідкувати, які саме призначення медикаментів, за час лікування позивача були здійснені оскільки, позивач до матеріалів справи не надав медичних документів стосовно періоду лікування, діагнозу та призначених медикаментів. З урахуванням того, що з наданих позивачем копій документів не вбачається можливим прослідкувати, які саме призначення медикаментів за час його лікування були здійснені, не вбачається також інформація про період лікування відповідно. Додані до позовної заяви копії фіскальних чеків від 03.08.2016 на суму 401,35 грн, від 05.08.2016 на суму 562,93 грн, від 09.08.2016 на суму 1033,60 грн, від 04.08.2016 на суму 203,30 грн, від 08.08.2016 на суму 27,60 грн, від 19.08.2016 на суму 50,00 грн, від 26.08.2016 на суму 650 грн, від 03.08.2016 на суму 55 грн, від 03.08.2016 на суму 150 грн, від 19.08.2016 на суму 20,10 грн, від 15.08.2016 на суму 47,45 грн про придбання медичних препаратів, є належними доказами того, що позивач поніс у звязку з проходженням лікування витрат саме на зазначену суму. Зміст фіскального чеку на суму 1011,79 грн надає інформацію про те, що за чеком придбано паливо А-95-Євро-Е5, що жодним чином не відноситься до витрат на проходження лікування, також вказаний фіскальний чек позивач не включав у розмір позовних вимог. Також відповідач вважає, що фіскальні чеки від 13.07.2016 на суму 161.00 грн та від 14.07.2016 на суму 161.00 грн не є належними доказами понесених позивачем витрат, оскільки придбання медичного препарату здійснено до події правопорушення, яке мало місце 03.08.2016. Також припарат "Емсеф" не відображений у листку лікарських призначень. Тому вважає такі докази неналежними. Відповідач також заперечував щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 гривень так як вважає, що позивач не довів спричинення моральної шкоди. Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в кримінальному провадженні в розмірі 8000 грн. зазначив, що при постановленні вироку 12 квітня 2017 року, в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1, Добровеличківський районний суд Кіровоградської області (копія вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2017 року наявна в матеріалах цивільної справи) вирішив питання щодо стягнення процесуальних витрат у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн на користь потерпілого ОСОБА_3 та відмовив ОСОБА_3 у стягненні вказаних витрат в сумі 8000 грн у зв'язку із відсутністю належних та допустимих доказів наявності вказаних витрат.

Заслухавши вступне слово учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 ( один ) рік та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Вирок суду набрав законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.08.2017 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3016, медичної карти стаціонарного хворого № 3016 підтверджується, що ОСОБА_1 з 03.08.2016 по 15.08.2016 стаціонарно лікувався та було надано медичну допомогу у зв'язку з заподіянням йому ушкоджень, а тому проходив ряд медичних обстежень. Також зазначеними документами підтверджено, що у ОСОБА_3 наявна комбінована травма, а саме: ЗЧМТ струс головного мозку, рвана рана волосистої частини голови, закритий перелом правої променевої кістки в типовому місці, без зміщення відламків, забій грудної клітки, субконюктівальний крововилив. Крім того згідно з медичною карткою стаціонарного хворого № 3016 з листками лікарських призначень, зазначені призначені та використані лікарські засоби необхідних для лікування позивача (а.с.54-66).

Призначення лікарських засобів необхідних для лікування підтверджується рецептами (а.с.79).

Суд враховує, що до складу майнової шкоди позивачем включено у витрати ОСОБА_1 на купівлю препарату «Емсеф», що підтверджується касовими чеками №0015 від 14.07.2016 та № 0008 від 13.07.2016, однак вказані медичні препарати не включені до медичної карти стаціонарного хворого №3016 та придбані до моменту заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, тому суд не приймає до уваги зазначені касові чеки і визнає їх неналежними доказами. Також суд приймає до уваги доводи представника відповідача, згідно яких просив не брати до уваги фіскальний чек від 19.08.2016 на суму 20 гривень 10 копійок, а також чек на пальне у розмірі 1011 гривень 79 копійок.

Разом з тим суд приймає як належний доказ чеки № від 19.08.2016, який підтверджує факт придбання позивачем рентгенівської плівки, та від 19.08.2016 та №0001 від 26.08.2016, який підтверджує факт придбання позивачем МЗКТ головного мозку 19.08.2016 після періоду стаціонарного лікування з 03.08.2016 по 15.08.2016 із записом у медичній картці продовжує хворіти. Суд вважає, що зазначені обстеження відповідають потребам діагностування та контролю за перебігом стану здоровя позивача, враховуючи наявні у нього тілесні ушкодження.

Отже суд визначаючи розмір майнової шкоди приймає до розрахунку наступні чеки надані позивачем, а саме: №0006 від 15.08.2016, № від 05.03.2016, № від 03.08.2016, № від 19.08.2016, №0026 від 03.08.2016, № від 03.08.2016, №0001 від 26.08.2016, № від 10.08.2016, №0038 від 09.08.2016, №000003402 від 05.08.2016. В судовому засіданні доведено, що для купівлі медикаментів, проходження медичних обстежень, ОСОБА_3 витратив 3231,82 грн, які і є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд, з огляду на роз'яснення, викладені у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав душевних страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, лікування. Тобто, внаслідок винних дій відповідача було порушено його нормальні життєві зв'язки. Також суд враховує обсяг переживань позивача, яких він зазнав у зв'язку з заподіянням йому тілесних ушкоджень, тривалість його лікування, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3 000,00 гривень.

Відповідачем не доведено, що моральна шкода заподіяна не з його вини, водночас згідно з вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.04.2017, ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме в умисному заподіянні ОСОБА_3 тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Також позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу адвокатом ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Згідно з Договором про надання правової допомоги від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 надавалася правнича допомога та здійснювалось представництво інтересів потерпілого у Добровеличківському районному суді Кіровоградської області у справі №387/14/17 та у Апеляційному суді Кіровоградської області.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача на його користь 8 000 грн у рахунок понесених витрат на оплату правничої допомоги, яку їй надав адвокат ОСОБА_2 згідно розрахункової квитанції ААКР №691614 від 16.08.2017 та акту виконаних робіт від 16.08.2017. (а.с.21, 26)

Водночас суд зазначає, що витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн не можна віднести до судових витрат, які підлягають розподілу згідно ст.141 ЦПК України, оскільки вони не пов'язані з розглядом даної цивільної справи.

Також такі витрати не можна віднести до матеріальної шкоди, завданої позивачу, оскільки вони є процесуальними витратами у кримінальному провадженні за обвинуваченням відповідача у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України та згідно ст.118 КПК України встановлено інший порядок їх відшкодування.

Відповідно до ст.120 КПК України витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законодавством.

Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не приймаючи рішення про новий судовий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Враховуючи вищевикладене, вимоги про вирішення судом розподілу процесуальних витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн., понесених стороною у кримінальному судочинстві під час вирішення судом цивільної справи задоволенню не підлягають та заявлені безпідставно, оскільки підлягають вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Крім того позивачем під час розгляду справи понесені витрати на правничу допомогу у цивільній справі в розмірі 2500 грн, згідно розрахункової квитанції ААКР №692442 від 22.05.2018, виданої адвокатом ОСОБА_2 Однак, в силу п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем витрати, що становлять 2500,00 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеного в ухвалі від 06 квітня 2016 року по справі № 6-32389ск15 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Суд зазначає, що представництво в суді першої інстанції Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі №387/440/18 за позовом ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином та моральної шкоди. На виконання умов даного Договору ОСОБА_3 22.05.2018 сплачено 2500 грн витрат на правничу допомогу. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката з урахуванням складності справи, часом витраченим адвокатом, участі в судових засідання, - зумовлює необхідність стягнення витрат на правничу допомогу.

Витрати на правничу допомог адвоката ОСОБА_2 актом прийому передачі виконаних робіт з надання правничої допомоги у цивільній справі від 22.05.2018 (а.с.25) та розрахунковою квитанцією ААКР №692442 (а.с.19).

Склад та розміри витрат, пов'язаних оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати у цивільній справі складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.120, 124, 126 КПК України, ст.23, 1167 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди кошти в сумі 3553 ( три тисячі п'ятсот п'ятдесят три) гривні 82 копійки та моральної шкоди кошти в сумі 3000 ( три тисячі ) гривень, а всього на загальну суму 6553 ( шість тисяч п'ятсот п'ятдесят три ) гривні 82 копійки .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеного позову у розмірі на загальну суму 316 ( триста шістнадцять) гривень 95 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_3, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній.

відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4.