Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9647/18
У Х В А Л А

іменем України

про забезпечення позову

10 жовтня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1О звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки.

08 жовтня 2018 року ОСОБА_1 надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів по забезпеченню позову, шляхом заборони ТОВ «Теплоімпульс» проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 14,1959 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0288 до розгляду справи та набрання рішення суду законної сили.

В обґрунтування зазначеної заяви про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 посилалася на наступне.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська РДА про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Предметом позову по даній справі є договір оренди № 85 від 28.12.2010 року на земельну ділянку площею 14,1959 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0288, укладений між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс».

Зокрема даний договір оренди на даний час є: для відповідача основним документом, який надає йому право використовувати земельну ділянку для будівництва на ній об»єктів нерухомості, а для відповідача є перешкодою в отриманні цієї ж земельної ділянки в оренду на законних підставах з огляду на наявність на ній нерухомого майна, що являється приватною власністю позивача.

На даний час ТОВ «Теплоімпульс» проводить на вищевказаній земельній ділянці підготовчі роботи які свідчать про подальший початок будівництва обєктів нерухомості, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, та оформленні права користування земельною ділянкою для тих же цілей і тією ж площею.

Суд, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити, з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що згідно ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) .

Відповідно до ч.4 вказаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 02 лютого 2010 року, між ТОВ «Теплоімпульс», надалі «Продавець» та ОСОБА_1, надалі «Покупець» було укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору купівлі-продажу за цим договором «Продавець» зобовязується передати майно, вказане в п. 1.2 цього договору у власність «Покупця», а «Покупець» зобовязується прийняти майно: нежитлові будівлі, зазначені в плані під літерою «А», площею 825,4 кв.м., та під літерою «Б», площею 432,5 кв.м., що відчужуються за даним договором, розташовані в місті Біла Церква Київської області по вулиці Леваневського у будинку під № 83.

Нежитлові будівлі розташовані на неприватизованій земельній ділянці ( довідка № 06-15-1051, виданої 02.02.2010 року управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області ), кадастровий номер земельної ділянки: :08:002:0018.

Пунктом 1.3. зазначеного договору, нежитлові будівлі належить «Продавцю» на підставі рішення Господарського суду Київської області від 21 грудня 2007 року.

Згідно із п. 2.2. вищезазначеного договору продаж нежитлових будівель за домовленістю сторін вчиняється за 40 000 гривень, ця сума повністю сплачена «Покупцем» і отримана «Продавцем» особисто під час оформлення договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продані нежитлові будівлі.

Даний договір купівлі-продажу від 02.02.2010 року підписаний сторонами у присутності приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 Нотаріусом встановлено осіб, які підписали договір та їх дієздатність, а також правоздатність, дієздатність ТОВ «Теплоімпульс» та повноваження його представника і належність відчужуваних нежитлових будівель та посвідчено зазначений договір ( а. с.7 ).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2018 року вбачається, що нежитлові будівлі літ : «А», «Б» та споруди, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Леваневського, будинок 83 належать на підставі приватної власності ОСОБА_1 ( а. с. 8 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз статей 120, 141 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 85 від 28 грудня 2010 року вбачається, що Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області в особі заступника голови районної державної адміністрації ОСОБА_3, надалі «Орендодавець» та ТОВ «Тепоімпульс», надалі «Орендар» уклали цей договір, яким Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне володіння земельну ділянку під незавершене будівництво тепличного комплексу в межах Шкарівської сільської ради.

Пунктом 2.1. зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка, що перебуває в державній власності і розміщена на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83,загальною площею 14,1959 га.

Відповідно до п. 3.1. зазначеного договору оренди, договір укладається терміном на 10 років. Після закінчення строку договору, Орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір щодо продовження дії договору на новий термін ( а. с. 11-13 ).

Отже, предметом позову та спору між сторонами є договір оренди № 85 від 28.12.2010 року на земельну ділянку площею 14,1959 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0288, укладений між Білоцерківською РДА та ТОВ «Теплоімпульс» щодо спірної земельної ділянки, яка розміщена на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83, загальною площею 14,1959 га.

Необхідність вжиття забезпечення позову заявник мотивує тим, що на даний час ТОВ «Теплоімпульс» проводить на вищевказаній земельній ділянці підготовчі роботи які свідчать про подальший початок будівництва обєктів нерухомості, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, та оформленні права користування земельною ділянкою для тих же цілей і тією ж площею.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір спірної земельної ділянки, яка розміщена на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83, загальною площею 14,1959 га. Невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити виконання рішення у даній справі.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є цілком обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обовязковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обовязковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обовязковою до виконання всіма субєктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими субєктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби.

На підставі викладено та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 12, 18, 81, 149, 150, 153, 157, 258, 353, 354 ЦПК України, Конституцією України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс», третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація про розірвання договору оренди земельної ділянки, - задовольнити.

Вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом встановлення заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Теплоімпульс» проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 14,1959 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0288, розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Білоцерківській міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали мають право на її оскарження протягом пятнадцяти днів з дня її отримання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, бул. 50-років Перемоги, б. 77, кв. 5 );

Відповідач ТОВ «Теплоімпульс» ( юридична адреса: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83 );

Третя особа Білоцерківська районна державна адміністрація ( місце знаходження: Київська область, м. Біла Церква, вул. Я. Мудрого, 2 );

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_4