06.09.2018 Єдиний унікальний номер 205/685/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/685/2018
Номер провадження: 2/205/1324/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: представник позивача ОСОБА_1, представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25.08.2017 року об 11 год. 25 хв. в м. Новомосковську по вул. Гетьманській в районі будинку № 41А, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «BobCat S175», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_3 (далі Відповідач) та транспортного засобу «Volkswagen Crafter 35 Kasten», державний номерний знак НОМЕР_1, що був припаркований. Факт скоєння ДТП підтверджується висновком Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.08.2017 року та постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за № 183/4301/17 від 23.10.2017 року. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Crafter 35 Kasten», державний номерний знак НОМЕР_1, який на той момент був застрахований у позивача, відповідно до договору добровільного страхування № 28-0197-00134 від 10.07.2017 року. 28.08.2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» отримало заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Таким чином, позивач, як страховик потерпілої в ДТП особи, на виконання умов договору страхування на підставі рахунку ТОВ «Гранд Авто» № КС 00006897 від 28.08.2017 року, ремонтної калькуляції № ССКА - 4621 від 30.08.2017 року, страхового акту № ССКА - 4621 від 04.10.2017 року та розрахунку до нього, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 480 (девятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 79 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 11327 від 05.10.2017 року та на підставі рахунку ТОВ «Гранд Авто» № КС 00007051 від 04.12.2017 року, ремонтної калькуляції № ССКА - 4621 від 06.12.2017 року, страхового акту № ССКА - 4621-1 від 06.12.2017 року та розрахунку до нього, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 17 084 (сімнадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 33677 від 07.12.2017 року, що разом складає 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за № 183/4301/17 від 23.10.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до ДТП.

У зв'язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування розмірі 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

ОСОБА_3 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву (а.с.41-44), в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх заперечень посилався на ті обставини, що сума зазначена у страховому акті № ССКА - 4621 від 04.10.2017 року є безпідставною та значно завищеною, зроблена всупереч методики, визначеної Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Окрім цього, відповідач вважає, що додатковий акт пошкодженого транспортного засобу від 04.12.2017 року є також безпідставним, та невідомо, як та при яких обставинах автомобіль «Volkswagen Crafter 35 Kasten», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав додаткові пошкодження.

ПредставникПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відповідь на відзив (а.с.67-68), в якому просив задовольнити позовних вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У такій заяві по суті справи представник позивача заперечує проти доводів відповідача із посиланням на мотиви, які тотожні тим, що містяться у первісній позовній заяві, та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування розмірі 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

ОСОБА_3 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.86-91 та а.с. 98 - 101), в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У такій заяві по суті справи відповідач заперечує проти доводів позивача із посиланням на мотиви, які тотожні тим, що містяться у відповіді на відзив, та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача під час проведення судового засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів такий учасник справи посилався на ті обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилався на ті обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо судом не застосовувалися.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 10.07.2017 року між ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Тедіс Україна» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0197-00134 (а.с.4-5).

Судом також встановлено, що 25.08.2017 року об 11 год. 25 хв. в м. Новомосковську по вул. Гетьманській в районі будинку № 41А, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BobCat S175», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Volkswagen Crafter 35 Kasten», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «Тедіс Україна».

Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія ОСОБА_3, що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за № 183/4301/17 (3/183/2016/17) від 23.10.2017 року. Означена постанова набула чинності у встановленому законом порядку (а.с.17). Таким чином, відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України, вина ОСОБА_3 встановлена та не підлягає додатковому доказуванню.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.08.2017 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи (а.с.13).

Із матеріалів справи також вбачається, що 05 жовтня 2017 року позивачем ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунку ТОВ «Гранд Авто» № КС 00006897 від 28.08.2017 року, було складено страховий акт № ССКА - 4621 від 04.10.2017 року та розрахунок до нього (а.с.21).

Матеріалами справи також підтверджено, що 06 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунку ТОВ «Гранд Авто» № КС 00007051 від 04.12.2017 року, було складено страховий акт № ССКА - 4621-1 від 06.12.2017 року та розрахунок до нього (а.с.26).

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 11327 від 05.10.2017 року, позивач ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 480 (девятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 79 коп. (а.с.22).

Судом також встановлено, що згідно платіжного доручення № 33677 від 07.12.2017 року, позивач ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснив виплату страхового відшкодування з розмірі 17 084 (сімнадцять тисяч вісімдесят чотири) грн. 24 коп. (а.с.27).

Таким чином, на підставі вищевказаних документів, позивач ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснив виплату страхового відшкодування в загальному розмірі на суму 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп.

У звязку із викладеним суд також доходить висновку, що між протиправними діями відповідача та шкодою, заподіяною страхувальнику, наявний прямий причинно-наслідковий звязок.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Разом із цим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала таку шкоди, а й іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Зокрема, у відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки.

Згідно ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, що відшкодувала шкоду (в даному випадку позивач), заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі сплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, з огляду на наведені вимоги матеріального закону та встановлені судом фактичні обставини, позивач отримав право вимоги до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі сплаченого ним страхового відшкодування.

Доводи сторони відповідача щодо того, що сума матеріальних збитків обрахована всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд не може взяти до уваги. ОСОБА_6 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування виключно за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А у даному випадку спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок добровільного страхування майна у вигляді автомобілю, а не обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Таким чином правовідносини, що виникли між Позивачем ПАТ «СК «Країна» та відповідачем є такими, що в повному обсязі врегульовані вищевказаними нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування», які і мають пріоритет щодо їх застосування.

Суд також критично ставиться і до доводів сторони відповідача, щодо того, що сума шкоди була визначена позивачем без проведення товарознавчої експертизи. Суд із цього приводу зазначає, що відповідно до пунктів 11.5., 12.1., 15.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту підставою для визначення розміру збитків є калькуляції та рахунок СТО, погодженої страховиком.

Крім того, оспорюючи розмір матеріальних збитків, сторона відповідача, під час судового розгляду справи, не надала жодного належного чи допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, щодо завищеного розміру шкоди, як і не заявляла клопотання про призначення відповідної експертизи.

При вирішенні справи судом враховується, що цивільне судочинство у справах позовного провадження здійснюється за принципом диспозитивності та принципом змагальності.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Суд розяснював відповідні процесуальні права учасникам справи на стадії підготовчого провадження під час проведення підготовчого судового засідання, про що міститься відповідний запис у протоколі судового засідання (а.с. 115).

Разом із цим, стороною відповідача не подано суду відповідних доказів на обґрунтування заперечень, щодо невідповідності розміру страхового відшкодування реальному розміру заподіяних збитків. А самі по собі доводи без надання суду відповідних доказів в силу вказаних норм процесуального закону не можуть доводити обґрунтованість заперечень проти позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5 «Страхова компанія «Українська страхова група» суми страхового відшкодування в розмірі 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 979, 990, 993, 1191 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код , 03038 м. Київ, вул. Івана Федорова, буд.№ 32-а, р/р № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк, МФО 320478)) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, 49000, м. Дніпро, пр. Відродження, буд.№ 75) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, 49000, м. Дніпро, пр. Відродження, буд.№ 75) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ 30859524, 03038 м. Київ, вул. Івана Федорова, буд.№ 32-а, р/р № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк, МФО 320478) суму страхового відшкодування у загальному розмірі 36 565 (тридцять шість тисяч пятсот шістдесят пять) грн. 03 коп.

3. В порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, 49000, м. Дніпро, пр. Відродження, буд.№ 75) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код ЄДРПОУ 30859524, 03038 м. Київ, вул. Івана Федорова, буд.№ 32-а, р/р № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк, МФО 320478) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан