ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м.Суми

Справа №592/12552/18

Номер провадження 22-ц/788/1878/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

сторони:

заявник ОСОБА_1,

боржник Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання»,

розглянув у приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 вересня 2018 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену у складі судді Литовченко О.В., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (далі ПАТ «Сумське МНВО») на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 37 426 грн. 91 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувало до 31 липня 2018 року в трудових відносинах із ПАТ «Сумське МНВО», при звільненні їй не було виплачено усіх сім, що належали їй від підприємства, а саме заробітної плати, вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку та компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, заяву направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. У своїх доводах вказує на те, що сума заборгованості по заробітній платі підтверджується повідомленням, яке відповідно до ст. 110 КЗпП України надано ПАТ «Сумське НВО», копія якого була належним чином завірена. Зазначає, що заява була подана з дотриманням вимог ст. 163 ЦПК України, а при видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява була подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме не надано довідки про розмір заборгованості по заробітній платі, посвідчену належним чином. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 160, п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в ст. 163 ЦПК України. Зокрема, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За змістом п. 1) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просить видати судовий наказ, яким стягнути з ПАТ «Сумське МНВО» заборгованість по заробітній платі (п. 1) ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

У пункті 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року розяснено, що до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Проте, заявником в порушення приписів ч. 3 ст. 163 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених ним вимог. Долучена до заяви довідка таким доказом не являється, зокрема не містить відомостей, що вона видана саме ПАТ «Сумське МНВО» та не завірена підписом уповноваженої особи. Окрім того, з даної довідки неможливо встановити, що визначена заявником сума боргу по заробітній платі є безспірною.

Зі змісту положень ст.ст. 163, 165 та 167 ЦПК України слідує, що недоведеність обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги є підставою для відмови у видачі судового наказу. Відсутність у судовому наказі мотивувальної частини не свідчить, що при розгляді заяви про видачу судового наказу, суд не повинен встановлювати обґрунтованість заявлених вимог.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 вересня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

ОСОБА_2