Ухвала

07 вересня 2018 року

м. Київ

справа №761/18429/15-ц

провадження №61-33225ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування») на свою користь заборгованість в сумі 46 000 000 грн та 4 769 506,85 грн нарахованих відсотків.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_2 заборгованість у сумі 46 000 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року рішення Апеляційного суду м. Києва

від 04 травня 2016 року залишено без змін.

У липні 2018 року ОСОБА_1, який не брав участі у справі, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 19 жовтня 2016 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укргазвидобування», треті особи: ПАТ «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення коштів,відмовлено з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Верховний Суд також указав, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року не може бути оскаржена до Верховного Суду, оскільки чинним ЦПК України не передбачено право на її перегляд в касаційному порядку.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду м. Києва

від 04 травня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Ураховуючи, що за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року, ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 липня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, а тому відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої ОСОБА_1 у серпні 2018 року касаційної скарги, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», треті особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька