Ухвала

30 серпня 2018 року

м. Київ

справа 639/3364/17

провадження № 61-43116ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Негруця Юрія Сергійовича, заінтересована особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Негруця Ю.С., заінтересована особа ОСОБА_3.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року, у задоволенні скарги відмовлено.

25 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року, в якій просить указані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навела жодної підстави касаційного оскарження рішення, оскільки касаційне скарга не містить жодного посилань на норми матеріального чи процесуального права, які на думку заявниці порушені судами при постановленні оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак