КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5735/18
Провадження № 2-о/552/357/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року Київський районний суд м. Полтава в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Силка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Київський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 09.08.2018 року в м. Харцизьк, Донецької області, Україна. Посилалась на те, що вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть, але їй було відмовлено, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Заінтересована особа Київський районний у місті Полтаві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області не направила свого представника, хоча про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва про народження, ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, яка померла 09.08.2018 року в м.Харцизьк, Донецької області, Україна.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник надала довідку про причини смерті від 20.08.2018 року.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть матері з метою подальшого оформлення спадщини. Але їй було відмовлено на тій підставі, що державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні.

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО.

Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року.

З викладених обставин вбачається, що свідоцтво про смерть ДНР№757 ОСОБА_2 від 10.08.2018 року, що мало місце 09.08.2018 року у м. Харцизьк, Донецької області, Україна є нікчемним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 померла 09.08.2018 року у м. Харцизьк, Донецької області, Україна, суд вважає доведеним факт її смерті.

Керуючись ст.315-317 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнавши датою її смерті 09.08.2018 року та місце смерті м. Харцизьк, Донецької області, Україна.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення підлягає до негайного виконання. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 09.10.2018 року.

Суддя Т.В. Турченко