Справа № 486/995/17
Провадження № 2/486/77/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Волкової О. І.

при секретарі - Полуєвій Н.С.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 22.09.2001 року він придбав у відповідачів квартиру АДРЕСА_1. Договір було укладено на Українській товарній Біржі. На час укладення договору діяв Закон України «Про нотаріальну біржу», відповідно до якого правочин зареєстрований на біржі подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. Право власності на спірну квартиру ніким не оспорювалося. ПОсиалється на колізії закону, яка змушує його на сьогодні звернутися до суду. У зв'язку з тим, що він не взмозі реалізувати свої права просить визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним.

В судовому засіданні позивач суду пояснив, що з відповідачами домовитися про реєстрації договору купівлі-продажу через нотаріуса не можливо.

Представник позивача ОСОБА_2 суду пояснила, що позивач та відповідачі звернулися до державного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу, але їм в цьому було відмовлено. Разом з тим, будь-яких документів на підтвердження своїх доводів, представник позивача не надала.

Відповідачка ОСОБА_7 надала до суду заперечення (а.с.37-40), які підтримала у судовому засіданні 20.11.2017 року та 28.03.2018 року. Заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що власне до неї та до її дітей позивач не звертався з проханням зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріуса. У судове засідання 06.07.2018 року відповідачка не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд завершив розгляд справи без її участі у зв'язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання 06.07.2018 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 28.03.2018 року проти задоволення позову заперечував. Разом з тим, пояснив, що до нього позивач звертався з проханням вирішити зазначену проблему, але він на неї не відреагував. Розгляд справи суд завершив без його участі у зв'язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання 06.07.2018 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 28.03.2018 року заперечував проти задоволення позову та суду пояснив, що на час укладення договору він був неповнолітнім, а від його імені діяла матір. Розгляд справи суд завершив без його участі у зв'язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. .

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання 06.07.2018 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд тривалий час розглядав справу із-за неналежної процесуальної поведінки сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2001 року ОСОБА_1 уклала з ОСОБА_7. що діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_6,, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нерухомості НОМЕР_1, згідно якого була придбана квартира АДРЕСА_1, яка належала відповідачам на праві власності (а.с. 3).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що при оформленні договору купівлі-продажу квартири будь-яких порушень закону допущено не було, крім відсутності нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч.1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Аналогічні положення містила ст. 227 Цивільного кодексу Української РСР, чинного на час вчинення сторонами спірного правочину: договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

За змістом ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» станом на 18 травня 2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

Отже, однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину. Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише доказати повне чи часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

Під час судового розгляду справи не встановлено ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Разом з тим суд критично оцінює аргументи представника позивача про наміри укласти такий договір нотаріально та відмову нотаріуса так як нею не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх аргументів.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не доведено факту ухилення іншою стороною договору від нотаріального оформлення угоди та взагалі ці обставини не вказувалися, сторони не позбавлені можливості укласти нотаріально посвідчений договір, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, як необгрунтовані.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 10, 11, 76-81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 354, 430 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру - відмовити.

Повний текст рішення складено 27 липня 2018 року

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Волкова