Справа № 517/635/18 н/п № 2-о/517/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року смт.Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гончар І.В.

при секретарі Заболотній Л.В.

за участі: заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Василівська сільська рада Захарівського району Одеської області, про встановлення фактів спільного проживання однією сім'єю та належності правовстановлюючого документу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Василівська сільська рада Захарівського району Одеської області про встановлення фактів проживання однією сім'єю та належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його рідна тітка ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, до дня своєї смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП " ім.Шевченко", розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало спадкодавеці на підставі сертифіката серії НОМЕР_1 виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією 15.07.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 394. Однак при внесенні персональних данних до даного сертифікату було допущено помилку в написанні її по - батькові замість ОСОБА_2 вказано ОСОБА_2 Заявник звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Одеській області з заявою про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину, що належало ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року. На підставі поданої ним заяви, державним нотаріусом зазначеної вище державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу за номером 219/2018, але у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2018 року йому було відмовлено у зв'язку з необхідністю підтвердження факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 та розбіжністю по-батькові спадкодавця в поданих документах, так як в сертифікаті по-батькові спадкодавця вказано як ОСОБА_2, а в усіх інших документах як " ОСОБА_2". Тому, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує, так як сільській раді відомо, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлої ОСОБА_3, оскільки проживав з нею однією сім'єю.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що добре знає заявника, так як є його сусідом. Підтверджує, що його рідна тітка ОСОБА_3 дійсно проживала разом із ним до дня смерті. Так як у неї більше рідних не було, то ОСОБА_1 доглядав її, проводив поховання коли вона померла.

Свідок ОСОБА_5 дала суду аналогічні пояснення.

Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.09.2018 року, державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 219/2018 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, про що було зроблено актовий запис №4.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.12.1967 р., ОСОБА_2, народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.03.1954 р., ОСОБА_8, народився ІНФОРМАЦІЯ_7 р. Батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.10.2017 року, ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25.03.1954 р., ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_9 р. Батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 15.07.1996 р., ОСОБА_3, належить право на земельну чатку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП " ім.Шевченко", розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).

Згідно довідки Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 417 від 15.08.2018 року, виданої ОСОБА_1 про те, що його тітка ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку АДРЕСА_1 У житловому будинку за вище вказаною адресою крім ОСОБА_2 на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав її племінник ОСОБА_1.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з необхідністю підтвердження факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 та розбіжністю по-батькові спадкодавця у поданих документах, так як в сертифікаті по-батькові спадкодавця вказано як ОСОБА_2, а в усіх інших документах як " ОСОБА_2".

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та факту належності ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією 15.07.1996 року на ім'я ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268, 293-294,315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з рідною тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою АДРЕСА_1 не менше п'яти років до дня смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу - а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією 15.07.1996 року та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 394 - на ім'я ОСОБА_3, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2018 року. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

СУДДЯ: