Провадження № 2/537/1265/2018
Справа № 537/4946/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2018 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

До Крюківського районного суду м.Кременчука звернулась ОСОБА_1 з позовом та прохала ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог повідомила, що вона є власником майна 57/100 часток будинку АДРЕСА_1 що підтверджується договором дарування, укладеним 29 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. та зареєстрованому в реєстрі № 3049.

Іншим співвласником майна, а саме 43/100 часток будинку АДРЕСА_1,є ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку, укладеним 01.09.2018 року, посвідченим нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 2293.

Окрім позивачки в зазначеному будинку зареєстрованими значаться дочка позивачки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно довідки ,виданої ТОВ «Місто для людей» від 21.05.2018 р.

Починаючи з 2011 року відповідач в належному позивачці будинку не проживає. Комунальні платежі не сплачує, участі в утримання житла не приймає, кореспонденцію ха даною адресою не отримує, її особистих речей в будинку не має і взагалі житловим прим іменням вона не користується .

Крім того, оскільки, за вищевказаною адресою відповідач зареєстрований, але фактично не проживає, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які надаються ТОВ «Місто для людей Кременчук» лише для однієї особи, але фактично нараховуються на зареєстрованих у жилому приміщені осіб.

На даний час відповідачка добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад 6 місяців без поважних причин. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання у будинку відмовляється.

Зазначені обставини підтверджуються актом про не проживання б/н від 25.10.2018 року складеним ТОВ «Місто для людей Кременчук» .

Тому прохала суд задовольнити її позов та зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала суд позов задовольнити.

В судове засідання третя особа Крюківська рай адміністрація виконкому Кременчуцької міської ради не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Направили заяву про слухання

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, заслухавши позивача по справі,третю особу, вивчивши та проаналізувавши надані суду докази встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що згідно за договором дарування, укладеним 29 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В. та зареєстрованому в реєстрі № 3049 позивачка є власником майна 57/100 часток будинку АДРЕСА_1. Іншим співвласником майна, а саме 43/100 часток будинку АДРЕСА_1,є ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку, укладеним 01.09.2018 року, посвідченим нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 2293.

Окрім позивачки в зазначеному будинку зареєстрованими значаться дочка позивачки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно довідки ,виданої ТОВ «Місто для людей» від 21.05.2018 р. Починаючи з 2011 року відповідач в належному позивачці будинку не проживає. Комунальні платежі не сплачує, участі в утримання житла не приймає, кореспонденцію за даною адресою не отримує, її особистих речей в будинку не має і взагалі житловим прим іменням вона не користується .

Крім того, оскільки, за вищевказаною адресою відповідач зареєстрований, але фактично не проживає, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які надаються ТОВ «Місто для людей Кременчук».

Конституція України у статті 3 декларує положення про те, що "Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави". Дане положення - одна з фундаментальних основ конституційного ладу України.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.І ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч,2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин; а також / старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 177 ЖК України передбачено, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку а під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідач не вчиняє дій, щодо самостійного зняття з реєстрації проживання , а тому позивач вимушена звернутися до суду.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України встановлює, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Стаття 321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Зокрема, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В контексті ст.15 ЦК України право на захист порушеного права виникає у особи в разі його порушення, а способи захисту порушеного права прямо передбачені ст.16 ЦК України.

Доводячи суду обгрунтованість заявлених вимог, позивач просить винести рішення про захист порушеного права шляхом прийняття рішення про зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених у справі доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт, що відповідач не проживає в приміщенні більше шести місяців, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а спосіб захисту порушеного права цілком відповідає вимозі ст. 16 ЦК України.

На даний момент відповідач не проживає в зазначеній квартирі, починаючи з 2011 року, але добровільно знятися з реєстрації проживання не бажає, тобто своїми діями створює перешкоди позивачу в користуванні будинком.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , а саме будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 ,третьої особи Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради,ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.47,92 Конституції України ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81,141,263-266 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.11.2018 року.