Справа № 304/1240/18
Провадження № 2/304/421/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

за участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 304/1240/18 за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Тур'я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що 20 листопада 2012 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті 30 серпня 2012 року мати склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок, що знаходиться в с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 56 Перечинського району, та все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і на яке вона за законом матиме право, заповіла позивачу. Остання прийняла спадщину за матірю, оскільки протягом встановленого законом строку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляла. Більше спадщину за матірю ніхто не прийняв, так як вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, а її батько ОСОБА_5 у встановлений чинним законодавством строк відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Спадковий будинок належав матері на праві власності, вона була головою домогосподарства. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок вона звернулася до державного нотаріуса, однак їй в усній формі було відмовлено у оформленні такої за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання позивач не зявилася, однак її представник ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.

Представник відповідача у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та не заперечив проти задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2012 року померла мати позивача ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 143089, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Перечинського району Закарпатської області 21 листопада 2012 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4 залишила заповіт, яким належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: Закарпатська область Перечинський район с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 56 та все своє майно, що буде належати їй на момент смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Перечинського району 30 серпня 2012 року та зареєстрованою в журналі за № 115.

Крім цього встановлено, що згідно довідок виконкому ОСОБА_3 сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 666 та № 667 від 13 червня 2018 року за даними погосподарської книги № 11 за 2011-2015 роки (особовий рахунок № 0345-1) головою домогосподарства за адресою: Перечинський район с. Т.Бистра, вул. І.Франка, № 56 являлася померла 20 листопада 2012 року ОСОБА_4, де на день її смерті були зареєстровані чоловік ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з наданої на вимогу суду копії спадкової справи № 19/2013 від 16 травня 2013 року, державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори за заявою позивача ОСОБА_1 була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 54480403) відносно спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 20 листопада 2012 року. Крім того 20 травня 2013 року до вказаної спадкової справи надійшла заява ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на користь доньки ОСОБА_1

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення в. о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 № 88/01-16 від 01 жовтня 2018 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 56 по вул. І.Франка в с. Т.Бистра Перечинського району Закарпатської області, після смерті її матері, яка померла 20 листопада 2012 року, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що оскільки ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом прийняла спадщину за ОСОБА_4, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 200 ч. 4, 206 ч. 4, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов представника ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) до Тур'я-Бистрянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (; місцезнаходження: 89223 Закарпатська область Перечинський район с. Т.Бистра, вул. Духновича, № 64) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 20 листопада 2012 року, на житловий будинок № 56 по вул. І.Франка в с. Тур'я-Бистра Перечинського району Закарпатської області з належними до нього господарськими будовами та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_8