Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6293/18
10 жовтня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси
В складі: головуючого судді Демчик Р.В.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 В»ячеслава ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позов обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок по вул.Н.Горова, 134 м.Черкаси, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Відповідно до довідки, у вищезгаданому будинку зареєстровані крім позивача її діти, в тому числі і відповідач ОСОБА_4 останній за зареєстрованою адресою не проживає з 2014 року.
Звернулася в суд з позовом, та просить визнати ОСОБА_4А таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з»явився. До початку розгляду справи надав заяву про розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_4А в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 липня 2009 року позивач ОСОБА_5 є власником житлового будинку по вул.Н.Горова (Калініна), 134 в м.Черкаси.
Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописки Комітету мікрорайону «Калиновий» від 18 липня 2018 року в житловому будинку по вул.Н.Горова, 134 м.Черкаси зареєстрований ОСОБА_4
Відповідно до Акту опитування сусідів від 20.07.2018 № 280 ОСОБА_4 в»ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2014 року і по теперішній час в будинку 134 по вул.Н.Горова в м.Черкаси не проживає.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317ЦК). Як зазначено у ч.1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім»ї, попередніми членами його сім»ї , а також членами сім»ї попереднього власника житла.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належить особі.
За таких обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_4А втратив право користування жилим приміщенням в будинку 134 по бул.Н.Горова в м. Черкаси.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_4А на користь позивача ОСОБА_6В слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 346, 391, 526, 815 ЦК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 В»ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком 134 по вул.Н.Горова в м. Черкаси.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_7