ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року

м.Суми

Справа №592/11383/18

Номер провадження 22-ц/788/1876/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 серпня 2018 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Фоменко І.М. у м.Суми

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу. Свої вимоги мотивувала тим, що 31 червня 2018 року були припинені трудові відносини між нею та ПАТ «Сумське машинобудівне науково виробниче обєднання» і з грудня 2017 року утворилась заборгованість по заробітні платі у сумі 46 447 грн 65 коп.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила видати судовий наказ про стягнення з ПАТ «СМНВО» на її користь суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 46 447 грн 65 коп.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 серпня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ПАТ «СМНВО» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що сума заборгованості по заробітній платі була підтверджена повідомленням, яке відповідно до ст. 110 КЗпП України надав роботодавець.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» (а. с. 6-9).

У письмовому документі, доданому до позовної заяви та засвідченому ОСОБА_1, яким остання обґрунтовувала наявність заборгованості ПАТ «СМНВО», міститься інформація щодо виплати ОСОБА_1 певних сум (а. с. 10).

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Звідси, постановляючи ухвалу про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявницею не було додано довідку про розмір заборгованості з заробітної плати, посвідчену належним чином.

Інформація надана заявницею у вищевказаному документі не є належним доказом, оскільки цей документ не містить інформації відносно того ким він виданий, які суми і за що виплачені ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновків суд не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміни чи скасування оскарженої ухвали, постановленої судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких умов, суд першої інстанції на підставі ст. 165 ЦПК України обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_2

Судді: Т. А. Левченко

ОСОБА_3