Провадження № 2-во/760/148/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 про внесення виправлень в ухвалу суду, суд

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Солом»янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року була частково задоволена скарга ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_5, старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича, старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гузь Антоніни Григорівни.

Заявник ОСОБА_1, яка діє в своїх та ОСОБА_2 інтересах, звернулася до суду з заявою, в якій просить:

-дослідити та оцінити аркуші 113 - 114, 120, 127, 129, 132-139, 146-153, 158, 160 тома №2 справи №760/24549/17;

-внести виправлення в описову частину ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року №760/24549/17, так як описка - це помилка, зумовлена неправильним написанням слів, прізвищ (імені), цифр, дати, неправильною послідовністю слів у реченні тощо.

Посилається в заяві на те, що в ухвалі суду від 06 вересня 2018 року описано і встановлено, що 29 січня 2013 року головний державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Шевченко С.П. поновив та роз'єднав зведене виконавче провадження в окремі виконавчі провадження.

З даного приводу вони звернулись зі скаргою до суду, яка на даний час розглядається в Солом'янському районному суді м. Києва.

Зазначила, що вони не оскаржували рішення від 29 січня 2013 року в суд.

Крім того, в ухвалі зазначено, що начальник органу ДВС ОСОБА_5, який затверджував постанови про повернення виконавчих документів стягувачам від 20 червня 2013 року, з порушенням вимог ч. 7 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», видав доручення від 08 вересня 2015 року, яким зобов'язав Рибчинського О.В., який на той час займав посаду спеціаліста, прийняти від головного державного виконавця Гречух Я.О. виконавчі провадження, в тому числі і 48382123, після набуття ним статусу державного виконавця.

Зазначила, що 08 вересня 2015 року дане доручення видав начальник Хорішко О.О.

В ухвалі також зазначено, що в 2013 році у боржника ОСОБА 4 з'явився автомобіль НОМЕР 1, 2011 року випуску, який ним був оформлений на матір ОСОБА 13, ІНФОРМАЦІЯ 1, і яким боржник користувався до лютого 2016 року.

Зазначила, що боржника достроково звільнено з колонії 11 листопада 2013 року, а автомобіль з'явився 17 грудня 2013 року, тобто в кінці 2013 року.

В ухвалі суду зазначено, що 18 та 19 жовтня 2017 року були подані шість заяв про прийняття оригіналів виконавчих листів Солом'янського районного суду м. Києва №2-23-1/09 до виконання.

Разом з заявами були подані копії постанов від 20 червня 2013 року №14817018, №14816799, №14816630, №14816411, №14816192 та №14811745, якими їм було повернуто виконавчі листи у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна було звернути стягнення.

Зазначає, що їх було повернуто первісно через вирок суду від 25 січня 2012 року, опис і арешт, що був у 2002 році.

Крім того, було також надано копію вимоги старшого державного виконавця Рибчинського О.В. від 12 вересня 2017 року про надання банківського рахунку, на який буде переведена частина боргу ОСОБА 4.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Зі скарги вбачається, що заявники дійсно посилалися на те, що доручення спеціалісту Рибчинському О.В. 8 вересня 2015 року видав начальник відділу Хорішко О.О.

В той же час, в ухвалі суду зазначено ОСОБА_5

Крім того, зі скарги вбачається, що заявники не посилалися на оскарження ними постанови державного виконавця від 29 січня 2013 року, як про це зазначено в ухвалі суду.

Тобто, це є описками суду, які мають бути виправлені.

За змістом ст.269 ЦПК України та вище приведеної постанови Пленуму Верховного Суду України виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

З поданої заяви вбачається, що за своїм змістом даний документ не є заявою про виправлення описок, є витягом з тексту ухвали, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, з внесеним у неї рукописним текстом, який, з точки зору заявника, мав міститися в ухвалі суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що зміст ухвали суду відповідає вимогам закону, решта приведеного в заяві не є описками суду, як це вважає заявник, є змістом судового рішення, яке не містить неточностей, які мають істотний характер, і які могли б впливати на можливість його реалізації, а тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити частково.

Зазначити в абз.10 описової частини ухвали суду прізвище начальника ДВС Хорішко О.О. замість ОСОБА_5

Виключити в абз.6 описової частини ухвали суду посилання на оскарження заявниками постанови державного виконавця Шевченка С.П. від 29 січня 2013 року.

В задоволенні решти заяви про виправлення описки в ухвалі суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. А. Шереметьєва