Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/23/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Козіної С.М.

за участі секретаря - Маламан Я.О., Проценко Ю.В.;

позивач - ОСОБА_2; (не з'явилась),

представника позивача ОСОБА_3 (не з'явився),

відповідач ОСОБА_4 (не з'явився),

представник третьої особи - (не з'явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

У січня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.11.2001 між нею та ОСОБА_4, дошлюбне прізвище - ОСОБА_4, був укладений шлюб, про що зроблений запис № 1001. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2014 шлюб між сторонами було розірвано. Їхні малолітні діти залишились проживати разом з позивачкою, окремо від відповідача. Залишивши позивача з маленькими дітьми, відповідач фактично залишив їх у безпорадному стані, добровільно надавати будь-яку допомогу відмовлявся. Позивач була змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.06.2014 з відповідача стягнуто аліменти в сумі 1000 грн щомісяця на кожну дитину. На даний час у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню спільних дітей, зокрема не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про стан їх здоров'я, фізичний та моральний розвиток, не цікавиться їхнім життям, не спілкується з ними.

Їхні спільні діти не отримували від батька жодної іграшки, жодного подарунку на день народження, не знають свого батька, оскільки вже досить тривалий час не відвідує їх. При цьому позивач ніколи не перешкоджала відповідачеві виконувати свої батьківські обов'язки, навпаки, просила про це, однак всі її прохання залишились без відповіді.

Поведінка відповідача по відношенню до своїх дітей яскраво свідчить про його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, небажанням брати участь у їх житті, займатись їх вихованням.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просила суд прийняти заяву до провадження, позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно їхніх малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_4 на свою користь сплачений судовий збір.

У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

У судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень та пояснень з приводу позовних вимог до суду не подав.

У судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду клопотання про залучення висновку та розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено у ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 15); свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 16).

За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.05.2018 № 100-7871, встановлено, що враховуючи рішення Комісії з питань захисту дитини від 16 травня 2018 року орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 81).

Згідно рішення Голосіївського районного суду в м. Києві від 14 лютого 2014 року по справі № 752/21657/13-ц шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 17-18).

Згідно рішення Голосіївського районного суду в м. Києві від 14 лютого 2014 року по справі № 752/4963/14-ц з ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в сумі 1000 грн. на кожну дитину(а.с. 19-21.)

Відповідно до довідки № 2001 від 28.11.2017 року, виданої Ржищівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області, встановлено, що ОСОБА_2 не отримувала аліменти починаючи з 08 квітня 2014 року, відповідно до виконавчого листа по справі № 752/4963/14-ц, від 04.06.2014 (а.с. 26).

Згідно довідки № 25 від 07.11.2017 виданої навчально-виховним комплексом "Ромашка" Голосіївського району м. Києва, встановлена що ОСОБА_6 виховується в даному закладі з 2015 року, дівчинка завжди доглянута, мама приводить та забирає дочку, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дочки. З 2015 року батько дитини не з'являвся жодного разу, не цікавився життям дочки, не приймав участі у вихованні дитини (а.с. 91).

Згідно характеристики ОСОБА_5, учениці 4-Б класу школи І-ІІІ ступенів № 132 м. Києва, встановлено, що ОСОБА_5 навчається в школі з 2014 року, за роки навчання зарекомендувала себе як старанна, працьовита учениця, має достатній та висовий рівень навчальних досягнень. Мама ОСОБА_2 регулярно відвідує батьківські збори, підтримує зв'язок з класним керівником. Батько ОСОБА_4 жодного разу не цікавився шкільним життям дочки, не відвідував батьківські збори, зв'язок з класним керівником не підтримує навіть у телефонному режимі.

Відповідно до довідки від 15.11.2017 № 605 виданої комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1", встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться під наглядом даного підприємства, діти періодично хворіють ГРВІ, на "Д" обліку не перебувають, з дітьми останні 3 роки звертається мати (а.с. 93).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Оскільки ОСОБА_4 ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про духовний розвиток дітей, не приймає участі у їхньому житті, не забезпечує їх матеріально тривалий час, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Керуючись ст. 164, 165, 166 СК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 206, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний № НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1), стосовно його малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний № НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний № НОМЕР_2, проживаючої за адресою АДРЕСА_2), сплачений судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя