Справа№592/9273/18
Провадження №2-о/592/236/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи стосовно якої подано заяву ОСОБА_4,

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_6,

розглянув у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за заявою головного лікаря Комунального закладу Сумської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_7 про госпіталізацію ОСОБА_4 у психіатричний заклад у примусовому порядку,

в с т а н о в и в:

Представник психіатричного закладу свою заяву мотивує тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 21.07.2018 р. о 12 год. 00 хв. надійшла повторно до гострого психіатричного відділення у примусовому порядку, доставлена психіатричною бригадою швидкої допомоги за викликом патрульного наряду поліції у звязку з неадекватною та агресивною поведінкою: зявилась 21.07.2018 р. на територію дитячого оздоровчого табору «Ровесник», бігала по території, лякала дітей та їх батьків, на зауваження не реагувала, погрожувала працівникам адміністрації та табору фізичною розправою, вживала нецензурну лайку, на зауваження не реагувала. Згідно повідомлення директора табору така поведінка спостерігається з 11.07.2018 р., після поміщення її дітей до цього табору, постійно скандалить, безглуздо висловлюється, стверджує, що її дітей викрали, ображає працівників, постійно викликає поліцію, з незрозумілими вимовами та скаргами. З 2009 р. ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма. Діти ОСОБА_4 були вилучені з родини за Рішенням виконавчого комітету Могрицької сільської ради № 1. 22.07.2018 р. ОСОБА_4 оглянута комісією лікарів-психіатрів та складено висновок, що вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Враховуючи наявність у пацієнтки тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе на теперішній час лише в стаціонарних умовах, враховуючи агресивну поведінку, яка становить небезпеку для оточуючих, особа виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, а саме до працівників та адміністрації табору, та інших дітей, вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

У судовому засіданні представник психіатричного закладу лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримала у повному обсязі і просила її задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_4 госпіталізовано за викликом патрульного наряду поліції. Перебуваючи у дитячому таборі висловлювала маніакальні ідеї про викрадення дітей, бігала по території, сама викликала патрульну поліцію, а потім ще неодноразово телефонувала до поліції. ОСОБА_4 з 2009 року перебуває на обліку у диспансері, проходила стаціонарне лікування у гострому відділенні, проте з того часу в їх диспансері лікування не проходила. Підтримуючу терапію вдома не приймає. Своєю поведінкою становила загрозу для оточуючих, тому працівники поліції викликали бригаду психіатричної допомоги. На даний час у неї виявлено загострення тяжкого психіатричного захворювання, лікування якого можливо лише в стаціонарних умовах.

ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечувала, зазначала що не потребує лікування. Вказувала, що вона здорова, у неї викрали дітей, а вона їх шукала і знайшла в таборі. ЇЇ діти потребують лікування і хірургічного втручання. ЇЇ обмовляють.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви, оскільки поведінка ОСОБА_4 була незгодою з рішенням про відібрання дітей, яку вона так проявляла.

Прокурор Краснобрижа М.В. заяву підтримала і просила задовольнити. Вказувала на наявність всіх підстав, визначених ст.ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», оскільки ОСОБА_4 потребує лікування лише в стаціонарних умовах, внаслідок тяжкого психічного розладу вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, свідка, зясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 з 2009 р. перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма (а.с. 5).

З медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що у 2009 році ОСОБА_4 двічі проходила лікування у стаціонарному відділені психіатричного диспансеру за самозверненням.

Рішенням виконавчого комітету Могрицької сільської ради Сумського району Сумської області № 1 від 12.06.2018 р. «Про вилучення та влаштування дітей до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області» дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 вилучено та влаштовано до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області на повне державне утримання (а.с. 8).

Служба у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації направила малолітніх, які опинилися у складних життєвих обставинах - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 у звязку з загрозою життю та здоровю дітей подальшого перебування у родині до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с. 7).

Відповідно Доповідної директора ДПОЗ санаторного типу «Ровесник» ОСОБА_10 від 21.07.2018 р. з 11.07.2018 р. в закладі оздоровлюються діти в ІІІ зміні, серед яких є ОСОБА_9 Данііл та ОСОБА_11, які були направлені на оздоровлення по путівкам з Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. Починаючи з 12.07.2018 р. мати вказаних дітей ОСОБА_4 щодня приходить до закладу, влаштовує сварки, постійно вживає нецензурну лайку, бігає по території, лякаючи інших дітей, висловлюється безглуздо, вихователів та адміністрацію принижує, ображає, постійно погрожує фізичною розправою. 21.07.2018 р. ОСОБА_4 знову зявилася на територію закладу, вела себе агресивно, неадекватно, ображала працівників закладу (а.с. 10).

Згідно рапорту інспектора роти № 1 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_12 від 21.07.2018 р. було отримано повідомлення, що по вул. Хвойна біля дитячого табору «Ровесник» ОСОБА_4 потребує допомоги поліції. Прибувши на місце виклику було виявлено ОСОБА_4, яка поводила себе неадекватно, голосно кричала, ображала директора закладу ОСОБА_10, використовуючи нецензурну лексику, своїми криками лякала та нервувала дітей, що знаходились у таборі. Наполягала, щоб її пустили до її дітей, яких з її слів було викрадено. Директор закладу ОСОБА_10 та інші працівники оздоровчого табору «Ровесник» стверджують, що таку поведінку ОСОБА_4 вони спостерігають кожного дня з моменту поселення дітей, а саме з 11.07.2018 р., що наносить психологічну шкоду як її дітям, так і решті дітей, що знаходяться у таборі (а.с. 6).

Допитана судом свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює заступником директора позашкільного оздоровчого закладу санітарного типу «Ровесник» у таборі з 11.07.2018 р. за направленням Сумського центру соціально-психологічної реабілітації на оздоровленні перебувають ОСОБА_8 та ОСОБА_11 - діти ОСОБА_4, якій вони дозволяли їх навіщати. Проте, при відвідуванні дітей мати поводила себе агресивно, кричала, лякала інших дітей та їх батьків своєю поведінкою. У таборі діти мають 5 разове харчування і все зїдають, інколи просять добавки. Її поведінка негативно впливала на власних дітей, зокрема на ОСОБА_8, становила загрозу для інших дітей, внаслідок чого 22.07.2018 р. вони змушені були не пускати її на територію табору. ОСОБА_4 почала викликати поліцію, висловлювалась про викрадення дітей, коли поліція вивчила необхідні документи, почала знову викликати поліцію більше 300 разів вказувала на викрадення її дітей. При цьому поводила себе агресивно, нецензурно висловлювалась, її не могли заспокоїти, така поведінка становила загрозу для дітей, що перебували у таборі, оскільки не знали чого ще чекати. Діти здорові і будь-яких операцій не переносили і не потребують.

Повідомлені свідком обставини підтверджуються інформацією наданою Сумським центром соціально-психологічної реабілітації дітей області.

Після госпіталізації ОСОБА_4 психіатричною бригадою швидкої допомоги за викликом поліції комісією лікарів-психіатрів проведено її огляд та складено висновок, згідно якого вона страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Враховуючи наявність у пацієнтки тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе на теперішній час лише в стаціонарних умовах, враховуючи агресивну поведінку, яка становить небезпеку для оточуючих, особа виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, а саме до працівників та адміністрації табору, та інших дітей, вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

За вимогами ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Презумпція психічного здоровя закріплена у статті ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» і передбачає, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Правова позиція щодо презумпції психічного здоровя людини та неможливості незаконного втручання держави в її особисту свободу внаслідок нічим не підтвердженого припущення щодо наявності у неї психічного захворювання викладена у практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є обовязковою для застосування національними судами.

Прикладом реалізації права на здоровя в контексті положень п.п. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24.10.1979 року у якому Єропейський суд з прав людини звернув увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі обєктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Встановлені під час судового розгляду факти свідчать, що ОСОБА_4 з 2009 року перебуває на обліку у лікаря психіатра, 23.07.2018 р. за наслідками обстеження комісією лікарів психіатрів їй встановлено тяжкий психічний розлад, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах, внаслідок якого вона вчиняла дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, зокрема дітей, які перебували у позашкільному оздоровчому закладі санітарного типу «Ровесник»; психічні розлади досягти такого рівня, які виправдовують госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги.

Проаналізувавши наведені факти у їх сукупності, суд дійшов висновку, що на даний час ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 265, 341, 342 ЦПК України, ст.ст. 14, 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 госпіталізувати до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.07.2018 року.

Суддя М.М. Косолап

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2