Справа № 161/4189/18
Провадження № 2/161/1850/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 липня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шолом С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

21.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.03.2016 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 2700,00 доларів США, які останній зобовязався повернути до 29.03.2016 року.

Зобовязання за договором відповідач не виконав, суму позики не повернув позивачу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за позикою в розмірі 2700,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 21.03.2018 року 71361,00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Просив суд позов задовольнити.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору позики укладеного 21.03.2016 року позичив у позивача ОСОБА_1 суму в розмірі 2700,00 доларів США, яку зобовязувався повернути до 29.03.2016 року (а.с. 4 на звороті).

Ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Як встановлено ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позичальник суму боргу за договором позики в розмірі 2700,00 доларів США до цього часу не повернув тобто, умови договору не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Отже, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума боргу за договором позики в розмірі 2700,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 21.03.2018 року 71361,00 грн.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданихпослуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданняпослуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розміри витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується надання позивачу правничої допомоги, суд вважає, що відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 713,61 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 17.01.1887 року Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, адреса: вул. Молодіжна, 3, с. Липини, Луцький район, Волинська область, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області, адреса: вул. Жовтнева, 44, с. Омельне, Ківерцівський район, Волинська область,заборгованість за договором позики від 21.03.2016 року в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 21.03.2018 року 71361 (сімдесят одна тисяча триста шістдесят одна) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 17.01.1887 року Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, адреса: вул. Молодіжна, 3, с. Липини, Луцький район, Волинська область, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області, адреса: вул. Жовтнева, 44, с. Омельне, Ківерцівський район, Волинська область,суму в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. понесених витрат на правничу допомогу та 713 (сімсот тринадцять) гривень 61 копійки понесених витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк