Номер провадження 2/643/308/18
УХВАЛА
30.07.2018 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Харченко А.М.
за участю секретаря Горборукової М.О.
представника позивача адвоката ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
представника відповідача адвоката ОСОБА_3
третьої особи державного нотаріуса ОСОБА_4,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати недійсним заповіт, посвідчений 14 червня 2016 р. державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, від імені ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 25 вересня 2016 року помер дід позивача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті діда позивача 25 вересня 2016 року відкрилася спадщина на все майно, яке належало йому на день смерті. Як відомо позивачу, спадкодавцю на момент відкриття спадщини належало нерухоме майно: підвал № 89А, що знаходиться в місті Харкові, вулиця Гвардійців-Широнінців, будинок № 68 у гаражно-будівельному кооперативі «Північний»АДРЕСА_1, що знаходиться по вул. Героїв Праці № 36 в м. Харкові, квартира АДРЕСА_2, а також грошові заощадження з відповідними відсотками, невиплаченими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України» та в ПАТ «УкрСиббанк». За життя дід позивача ОСОБА_5 ОСОБА_7 завжди та неодноразово наголошував, що все належне йому майно, все, що буде йому належати на день смерті, і все, що він за законом матиме право заповідати, заповість виключно своїм рідним членам сімї. Це підтверджується, складеними ОСОБА_7 заповітами від 17 листопада 2007 року та від 02 липня 2015 року на членів його сімї. Про ці заповіти було відомо всій родині, вони ніколи не викликали ні у кого заперечень. Зокрема, заповітом від 17 листопада 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 6-1146, ОСОБА_7 належні йому грошові заощадження з відповідними відсотками, невиплаченими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ВАТ «Державний ощадний банк України» та Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», належну йому частку підвалу № 89 А, що знаходиться в місті Харкові, вулиця Гвардійців-Широнінців № 68 у гаражно-будівельному кооперативі «Північний» заповів в рівних частках кожному ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7; належну йому квартиру № 70, що знаходиться в місті Харкові, вул. Героїв Праці, будинок № 36 та належну йому частку квартири № 83, що знаходиться в місті Харкові, вулиця Гвардійців-Широнінців, будинок № 81 заповів в рівних частках кожній: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 Заповітом від 02 липня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 8-678, ОСОБА_7 належні йому вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на будь-яких рахунках, що знаходяться в будь-якій філії ПАТ «Державний ощадний банк України» заповів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 Після смерті ОСОБА_7, в порядку та у строки, встановлені чинним законодавством України, позивач, як спадкоємець, звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини до державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори. Проте, як було повідомлено позивачу, її дід, ОСОБА_7 нібито склав 14 червня 2016 року, тобто за декілька місяців до смерті, заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, на імя ОСОБА_2 (відповідача), яким, нібито, заповів їй все своє майно. Позивач вважає, що даний заповіт, посвідчений 14 червня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, від імені ОСОБА_7 на імя ОСОБА_2, суперечить дійсному волевиявленню ОСОБА_7, що він вчинив його, будучи тяжко хворим, під впливом і за наполяганням ОСОБА_2 та в час, коли він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, у звязку з чим просять суд визнати його недійсним. На підтвердження цього зазначила, що згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 172 (ОСОБА_7), він був госпіталізований 03.01.2016 року у тяжкому стані в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_10», повний діагноз: ішемічна хвороба серця (ІХС), гострий (01.01.16 р.) повторний (2) передньо-перегородно-поверхнево боковий інфаркт міокарду… Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. 2 ступінь. Ризик дуже високий…Правостороння верхньо-дольова (S2) пневмонія…Пароксизм фібриляції предсердій (06.01.16 р.). Екстросистолічна аритмія. Кардіоцеребральний синдром ДЕП ІІ ст. з вертебро-базилярною судинною недостатністю. Органічний розлад особи (деменція) змішаного ґенезу. На момент огляду скарги на нудоту. Головокружіння, хиткість при ходьбі. Страждає багато років гіпертонічною хворобою…Теперішнє погіршення стану гостро 03.01.16 року. МШД доставлений в МКЛШНМП, госпіталізований у неврологічне відділення. 06.01.16 року у хворого розвився пароксизм фібриляції предсердій, зявилися давлячі болі за грудиною, відчуває нехватку повітря, розвився повторний інфаркт міокарду, хворий переведений в кардіологічне відділення. Під час надходження стан тяжкий… Проведені обстеження..Спостерігався невропатологом. Консультований психоневрологом…Виписаний додому під наглядом кардіолога, невропатолога за місцем мешкання. Толерантність фізичного навантаження знижена. З вищевикладеного, позивач вважає, що заповідач ОСОБА_7 був тяжко хворим, при зазначених його тяжких захворюваннях, у сукупності із впливом лікарських препаратів, які мають побічну дію (ефекти), - оскаржуваний заповіт від 14 червня 2016 року суперечить дійсному волевиявленню заповідача, він вчинив його під час тяжкої хвороби (недоумства), коли не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї ОСОБА_7, а є лише донькою його знайомої ОСОБА_11, отже сторонньою особою. На момент складання оскаржуваного заповіту ОСОБА_7 давно припинив спілкування як з матірю відповідача, так і з відповідачем, та навпаки давно мав із ними неприязні, погані стосунки, із взаємними образами, про що свідчить особистий щоденник ОСОБА_7. Крім того, ОСОБА_2 спільно з її сестрою 25.09.2016 року були викрадені з квартири № 83, що знаходиться в місті Харкові, вулиця Гвардійців-Широнінців, будинок № 81, в якій фактично проживав ОСОБА_7, всі документи на обидві квартири та банківські картки разом з PIN-кодами, які належали заповідачу. Внаслідок таких протиправних дій відповідача позивачем був викликаний наряд поліції, складена відповідна заява по факту крадіжки, яка була зареєстрована в журналу обліку та передана дільничному поліцейському (а.с. 1-5).
Ухвалою суду 10 березня 2017 р. до участі в розгляді цивільної справи в якості третьої особи залучений державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (а.с. 62-64).
Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її дід ОСОБА_7 в січні 2016 року на один місяць потрапив до лікарні. Його наглядав і терапевт, і невропатолог. Позивача називав її іншим імям. Забував, що у 2010-2012 роках був одружений з ОСОБА_11. Зазначав, що під час шлюбу його били та ображали. Відповідач ОСОБА_2 відвідувала діда позивача у лікарні, але дід сказав, що за ним погано доглядають. У лікаря-психіатра ОСОБА_7 на обліку не був, відвідував невропатолога. Рухався ОСОБА_7 самостійно. У її діда були син та дочка. ОСОБА_7 дід позивача по батьковій лінії. Він мешкав по вулиці Гв.Щиронінців, 81. Останнім часом дід позивача мешкав з цивільною дружиною ОСОБА_12 Двоюрідна сестра позивача ОСОБА_9 мешкає в РФ. З дідом позивач спілкувалася часто до хвороби, після виписки з лікарні 1 раз на місяць. Про відповідача позивач знала, але особисто познайомилися нещодавно. В психіатричній лікарні дідусь не лікувався, порушення у нього були після другого інфаркту. Коли позивач приїхала на поховання діда, то її зустріла ОСОБА_2. Вона ж отримала свідоцтво про смерть. Після смерті діда відповідач забрала банківські карти, гроші на поховання, документи, отримала дві його пенсії.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_2 показала, що її мати ОСОБА_13 була знайома з ОСОБА_7 з 2002 року. 10 років вони прожили у цивільному шлюбі. Розірвати шлюб було обопільне бажання. Мати відповідача мешкає з нею за адресою: АДРЕСА_3. Після розірвання шлюбу остання захворіла. З першою дружиною ОСОБА_7 розлучився, потім вона померла. З ОСОБА_5 свідок познайомилася кілька років тому, коли її мати була у шлюбі з дідом ОСОБА_5. Вона ж переконала, що потрібно спілкуватися з внуками. Відхилень у поведінці ОСОБА_7 вона не помічала. В червні 2015 року ОСОБА_7 показував їй заповіт, що заповів по 1/2 частині їй та ОСОБА_5. З ОСОБА_12 ОСОБА_14 ОСОБА_15 познайомився за три місяці до смерті, але до останнього він провідував колишню дружину мати відповідача. За три дні до смерті зроблений відеозапис, де він був у гостях у колишньої дружини. 25 вересня 2016 року ОСОБА_12 подзвонила матері відповідача та позивачу ОСОБА_5, що помер її дідусь. До цього ОСОБА_7 подзвонив матері відповідача ОСОБА_11 та сказав, що погано себе почувається і щоб вона викликала йому «швидку допомогу». Вдень у лікарні в січні 2016 року біля ОСОБА_7 чергувала відповідач, її сестра або ОСОБА_5. Для чергування вночі наймали людину. Ще в лікарні ОСОБА_7 пропонував відповідачу зїздити додому за документами, щоб переписати заповіт. Після лікарні вони з ОСОБА_7 підтримували відносини. Потім сказав, що він шукав жінку та на початку липня познайомився з ОСОБА_12 Вона фактично знаходилася на утриманні ОСОБА_7 5 липня 2016 року на День народження відповідача ОСОБА_7 приніс як подарунок заповіт на її імя. Він ніколи не був на обліку у ПНД, за час знайомства у психіатричній лікарні не перебував. Він займався спортом, кожного дня робив зарядку. ОСОБА_5 після лікарні купила йому постінфарктні таблетки. Додому до ОСОБА_7 приходив невропатолог, але йому не сподобалося тестування. Після повідомлення про смерть ОСОБА_7, відповідач приїхала до нього додому та гроші були у руках ОСОБА_12 До цього ОСОБА_7 сказав, щоб ОСОБА_5 на його поховання не запрошували.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що у 2014 році познайомилася з ОСОБА_7 та він запропонував їй одружитися. Після того, як у неї згоріла у селі хата, він запросив її жити до себе. Свідок знайома з ОСОБА_5 півроку. З її дідом ОСОБА_7 мешкала півроку однією сімєю з квітня по вересень 2016 року. До цього приходила 1-2 рази на місяць. Їй відомо, що ОСОБА_7 у лютому 2016 р. переніс інфаркт. Одного разу ОСОБА_7 вийшов на прогулянку та не повертався тривалий час. Вона ходила його шукала, оскільки потім виявилося, що він не памятав адресу. ОСОБА_7 приймав серцеві таблетки та по годинам від тиску. Одного разу приніс препарат «Теворкін» від ОСОБА_11 та випив лише ложку. Відвідувала вдома ОСОБА_7 його внучка ОСОБА_5, приносила їжу. Відповідача ОСОБА_11 свідок побачила на похованні ОСОБА_7 Вдома у ОСОБА_7 були гроші, тому вона віддала його онучці гроші на поминальний обід у кафе та ритуальній службі на поховання. Свідок бачила, що ОСОБА_2 забрала документи та картки. В червні ОСОБА_7 сказав, що зробив заповіт на ОСОБА_2 та не памятав, що робить. На цей час свідок продовжує мешкати в квартирі, належній ОСОБА_7, з дозволу ОСОБА_5.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що живе в будинку № 81 по вулиці Гвардійців-Широнінців в м. Харкові 43 роки. В цьому будинку 10 років тому оселився ОСОБА_7 Свідок знайома з ОСОБА_5, оскільки вона приходила до дідуся. До 2016 року все було добре, але після інфаркту ОСОБА_7 поводився дивно він міг щось забути, двічі вітатися. Віолетта за ним доглядала. В квітні 2016 року зявилася ОСОБА_12. До її появи, в розмовах ОСОБА_7 наголошував, що всім потрібна його квартира та квартиру він хотів заповісти внучкам. До дня смерті ОСОБА_7 свідок не знала, що він склав заповіт не на внучку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що ОСОБА_5 бачила кілька разів у будинку, де мешкав сусід свідка ОСОБА_7 В будинку свідок мешкає з 2007 року. За рік до смерті ОСОБА_7 поводився адекватно, лише погано чув. Розповідав, що залишить квартиру внучкам. Останнім часом у ОСОБА_7 були помітні порушення, повязані з головою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що років 20 мешкає в будинку по вулиці Гв.Широнінців, 81. Знайома з ОСОБА_5, яка часто ходила до дідуся. Свідок мешкає на першому поверсі, ОСОБА_7 мешкав на третьому поверсі. Свідку відомо, що у останнього рік тому був інфаркт чи інсульт, після чого він став незрозумілим. Останнім часом ОСОБА_7 мешкав з жінкою на імя ОСОБА_12. Свідку він казав, що зробив дурницю, але яку, не уточнював.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що мешкає у третьому підїзді будинку № 81 по вулиці Гв.Широнінців 43 роки, ОСОБА_7 проживав у другому підїзді. В 2016 році свідок бачила ОСОБА_5, коли її дід переніс інфаркт та проводжала його у лікарню. Іноді ОСОБА_7 сидів біля підїзду на лавці та міг повторятися під час розмови, забував. З ОСОБА_7 свідок спілкувалася на вулиці. На прогулянки виводила його жінка на імя ОСОБА_12. Одного разу влітку він пішов сам та ОСОБА_12 казала, що його немає кілька днів.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що є сусідкою ОСОБА_2 та знайома з її мамою ОСОБА_13. ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_13, одружився з нею та мешкали разом тривалий час. Потім ОСОБА_2 повідомила, що у ОСОБА_7 інфаркт. Свідок дізналася, що остання носить сумки з їжею до лікарні. Влітку вони разом їздили на дачу. ОСОБА_7 свідок бачила все літо, потім на початку вересня 2016 року. Ніяких дивностей у розмові не було. Пізніше дізналася, що він раптово помер та вони його поминали.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що з ОСОБА_2 мешкають в одному будинку № 112 по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові. Свідок знає її мати ОСОБА_22 та ОСОБА_7. Вони часто спілкувалися. В останнє ОСОБА_7 свідок бачила у вересні 2016 р., вони зустрілися дорогою до магазину. Він йшов сам, ніяких дивностей свідок не помічала. Ні на похованні ОСОБА_7, ні у нього вдома свідок не була.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що є сусідкою ОСОБА_2. Її мати ОСОБА_22 вчитель. Вони дружать тривалий час. ОСОБА_13 тяжко хворіє, тому вирішила розлучитися з ОСОБА_7 Останній в квартирі зробив «косметичний» ремонт, купив меблі. Після хвороби, ОСОБА_7 продовжував ходити до квартири. Приїздив до свідка на дачу, поясняв, що привязаний до сімї. Був на дні народження свідка. В останнє вони бачилися у вересні 2016 року. ОСОБА_7 ображався на внучок, оскільки чужі люди краще відносяться, ніж свої.
Третя особа державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог ОСОБА_5 та пояснив, що 14 червня 2016 року ним був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_7. Останній приходив один, самостійно підписував заповіт. Зовнішніх відхилень у нього не було. Після цього ОСОБА_7 мав можливість виправити заповіт.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_7 (а.с. 95-96).
Ухвалою суду від 08.12.2017 р. по справі призначена судово-психіатрична (посмертна) експертиза, провадження якої доручено 18 відділенню судово-психіатричних експертиз КЗОЗ Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3.
15.02.2018 р. КЗОЗ Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 повернуло цивільну справу без виконання ухвали суду від 08.12.2017 р., оскільки не була надана запитувана документація за клопотанням.
Ухвалою суду від 21.02.2018 р. відновлено провадження у справі і справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 повторно заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_7
Відповідно до ч.1 п.2 ст. 105 ЦПК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи судом є обовязковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні при обговоренні клопотання представника позивача про призначення судово-психіатричної експертизи покладалися на розсуд суду.
Третя особа - державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.
Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд вважає, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_7 в період складання заповіту потрібні спеціальні знання в області медицини. Тому у справі необхідно призначити судово-психіатричну (посмертну) експертизу.
Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.
Керуючись ст. ст. 103-105, 252 ч.1 п. 5 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_1 задовольнити.
Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, державний нотаріус Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:
1.Чи страждав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, на психічний розлад, який впливав на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?
2.В якому психічному стані знаходився ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, під час складання заповіту, посвідченого 14 червня 2016 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на імя ОСОБА_2?
3. Чи міг ОСОБА_7 за своїм психічним станом у зазначений час розуміти значення своїх дій та керувати ними?
Провадження експертизи доручити 18 відділенню судово-психіатричних експертиз Комунального закладу охорони здоровя Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.
Вилучити в МПНД № 3 м. Харкова медичну документацію стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, який мешкав за адресою: АДРЕСА_4.
Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Харченко А.М.