Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 2-1361/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі судді Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Західінкомбанк» на постанову в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Західінкобанк» звернувся із скаргою на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на те, що дана постанова є незаконною, оскільки примусове виконання рішень здійснюється виконавчою службою на підставі виконавчих документів, що видаються судами і спрямоване на виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень. В своїй скарзі посилаються на те, що відповідно до рішення Сарненського районного суду від 03.11.2010 року був виданий виконавчий лист, який стягувачем двічі предявлявся до виконання і вчинялися дії по примусовому виконанню рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 03.11.2010 року, про що свідчать відмітки у виконавчому листі. Після цього, предявляючи виконавчий лист до виконання державний виконавець відмовив ПАТ «Західінкомбанк» у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, оскільки він не вчинив всіх дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду та просить визнати протиправною та скасувати постанову від 07.06.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №51407081, в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 та зобовязати в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 прийняти виконавчий лист виданий Сарненським районним судом Рівненської області від 09.12.2010 року у справі №2-1361/2010.

Від представника стягувача ПАТ «Західінкомбанк» надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутність, вимоги підтримують повністю.

Від державного виконавця Болкуневича І. В., який діє на підставі довіреності №8229/15.17-34-18 від 17.05.2018 року, надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність.

Боржники ОСОБА_3, ОСОБА_4, представники ТзОВ «Мінерал», ПП «Виробничо-торгівельне підприємство «Мінерал-1» в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Також виклик боржників здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Від представника Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління у Рівненській області надійшов відзив на скаргу з проханням відмовити у задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження дотримано усі вимоги Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент видачі виконавчого листа. У відзиві державний виконавець посилається на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Якщо у разі рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обовязок чи право стягнення є солідарним. Оскільки виконавчий документ не відповідав усім вимогам визначеним Законом України «Про виконавче провадження», 07.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та розяснено заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які не зявилась, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Сарненського районного суду від 03.11.2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Мінерал», приватного підприємства «Виробниче підприємство «Мінерал-1» на користь публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» в особі Рівненської філії 941174 гривні 86 копійок на виконання умов договору кредиту №2201-2 від 22.01.2008 року; 1820 гривень судових витрат. Відповідно до даного рішення 09.12.2010 року був виданий виконавчий лист, який був предявлений стягувачем до виконання. 10.10.2013 року та 09.06.2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві на п. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та 25.08.2015 року, 01.02.2016 року та 06.06.2016 року стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», ( в редакції, який діяв на момент видачі виконавчого листа), про що свідчать відмітки на виконавчому листі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

До спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень та інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На даний час, рішення суду не виконане, заборгованість стягувачу не погашена.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем здійснювалися усі необхідні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо виконання рішення суду.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За вказаних обставин оскаржувана постанова не може залишатись чинною та підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам закону та веде до істотного порушення прав стягувача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд ухвалив,

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ «Західінкомбанк» на постанову в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.06.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №51407081, в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2

Зобов'язати в.о. начальника відділу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 прийняти виконавчий лист виданий Сарненським районним судом Рівненської області від 09.12.2010 року у справі №2-1361/2010р.

Повний текст буде проголошено о 09 год. 21 грудня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: