Справа № 559/2143/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

10 жовтня 2018 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С. К., розглянувши заявуКЗ «Мирогощанський дитячий будинок-інтернат» РОР в особі директора ОСОБА_1 (адреса: вул.Патолічева, 11а, с.Мирогоща Друга, Дубенський район, Рівненська область), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації (адреса: вул.Данила Галицького, 17, м.Дубно, Рівненська область) про визнання громадянина ОСОБА_2 недієздатним, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із заявою.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26.11.2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді.

Розглянувши вказану заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається з поданої заяви, вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Пунктом другим частини третьої ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення цієї норми заявник не зазначив у заяві усі необхідні відомості стосовно себе, та осіб, а саме, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Заява не містить підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Заява не містить зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви, що передбачено п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи, що передбачено п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст.175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, дана вимога заявником не виконана.

Звертається особлива увага позивача на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

При цьому органам державної влади України, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям та їх об'єднанням усіх форм власності копії письмових доказів, необхідно оформляти відповідно до вимог п.5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003.

Всупереч вказаним вимогам, не копії наданих документів не засвідчені належним чином заявником.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Заявником до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Наведені недоліки заяви виключають можливість відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим, на підставі ст. 185 ЦПК України, її слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та надати заявнику строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного заява підлягає залишенню без руху, з наданням строку протягом п'яти днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення вищезазначених недоліків.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 83, 175, 185,293,294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву КЗ «Мирогощанський дитячий будинок-інтернат» РОР в особі директора ОСОБА_1 (адреса: вул.Патолічева, 11а, с.Мирогоща Друга, Дубенський район, Рівненська область), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації (адреса: вул.Данила Галицького, 17, м.Дубно, Рівненська область) про визнання громадянина ОСОБА_2 недієздатним - залишити без руху.

Надати заявнику строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви 5 (пять) днів з дня вручення цієї ухвали.

Повідомити заявника, що способом усунення недоліків заяви є подання до канцелярії суду уточненої заяви /з копіями для учасників справи/ з урахуванням виявлених суддею недоліків.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на сторінці офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: