Провадження № 2/522/3959/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянув в судовому засіданні з залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2017 року Одеський державний університет внутрішніх справ в особі представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ЕР 468928, виданий Вознесенським РВ УДМС України в Миколаївській області 05.12.2012 року, ІПН НОМЕР_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати на навчання в сумі 4945 (чотири тисячі дев?ятсот сорок п?ять) гривень 60 копійок та судовий збір в сумі 1600 гривень.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач наказом від 05.08.2013 року №111 о/с була зарахована курсантом Луганського державного університету внутрішніх справ. Однак, через складну політичну ситуацію на сході країни, на підставі наказу МВС України від 07.08.2014 року № 792, з 05.08.2014 року по 02.07.2015 року навчалась в Одеському державному університеті внутрішніх справ, якому передано права та обов?язки виконавця по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, укладеному 18.08.2013 року між ОСОБА_1, Луганським державним університетом внутрішніх справ та Управлінням МВС України в Миколаївській області. Згідно наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 66 о/с від 02.07.2015 року відповідач відрахована з Університету та звільнена з органів внутрішніх справ за ст.. 64 п. «ж» - за власним бажанням, чим порушила п. 2.3 вказаного Договору. Оскільки на курсанта ОСОБА_1 за період з 15.08.2014 року по 02.07.2015 року витрачені бюджетні кошти в розмірі 4945,60 грн., позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Провадження по справі відкрито 11 грудня 2017 року.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача в судове засідання не з?явилась, надала заяву, якою позов підтримала, просила суд його задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності.

Відповідач у судове засідання не з?явилась, викликана, про поважність причин не явки суд не повідомила.

Суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 05.08.2013 року №111 о/с була зарахована курсантом Луганського державного університету внутрішніх справ.

Однак, через складну політичну ситуацію на сході країни, на підставі наказу МВС України від 07.08.2014 року № 792, з 05.08.2014 року по 02.07.2015 року навчалась в Одеському державному університеті внутрішніх справ, якому передано права та обов?язки виконавця по договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, укладеному 18.08.2013 року між ОСОБА_1, Луганським державним університетом внутрішніх справ та Управлінням МВС України в Миколаївській області.

Згідно наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 66 о/с від 02.07.2015 року відповідач відрахована з Університету та звільнена з органів внутрішніх справ за ст.. 64 п. «ж» - за власним бажанням.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням МВС України області та особою, яка навчається. Типова форма договору затверджується МВС України за погодженням з центральним органом виконавчої влади в сфері освіти і науки (наказ МВС України №150 від 14.05.2007 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України»).

На виконання вимог ст.18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України №77/96 від 23.01.1996 року «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України №150 від 14.05.2007 року, між Університетом, УМВС України в Миколаївській області та відповідачем, 18.08.2013 року укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі Договір).

Нормами вказаного Договору (п.2.3.) передбачено, щообов?язок курсанта виконати в повному обсязі навчальну програму.

Відповідно до п. 3.1 Договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через не бажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

Тобто, зазначеними нормами передбачено обов'язок особи, яка не отримала вищу освіту у вищому навчальному закладі МВС України, відшкодувати бюджетні кошти, що були витрачені на її навчання, у звязку зі звільненням зі служби в міліції,в тому числі, за власним бажанням.

Згідно розрахунку, який міститься в матеріалах справи, загальна сума витрачених на навчання ОСОБА_1 коштів за період з 15.08.2014 року по 02.07.2015 року складає 4945,60 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення навчання за підставою, передбаченою пунктом 3 Договору, а тому зобовязана відшкодувати позивачу фактичні витрати, повязані з її утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком саме в розмірі 4945,60 гривень.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, зі стягненням, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду в розмірі 1600,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕР 468928, виданий Вознесенським РВ УДМС України в Миколаївській області 05.12.2012 року, ІПН НОМЕР_1) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати на навчання в сумі 4945 (чотири тисячі дев?ятсот сорок п?ять) гривень 60 копійок та судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено сторонами, до апеляційного суду Одеської області, в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 25 липня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

19.07.2018