Справа № 172/214/18
Провадження № 2-о/172/10/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі

судді Філіппова Є.Є.

за участю секретаря - Лук"яненко О.В.,

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

предстаника заінтересованої особи - Володькіна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Васильківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 в обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Уральськ, Уральської області, Казахської РСР.

У 1978 році батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 переїхали в Дніпропетровську область, та 21.08.1979 року зареєструвались за адресою: АДРЕСА_1 .

У 1979 році ОСОБА_1 пішов до дитячого садочку «Сонечко», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

01 вересня 1982 року пішов до першого класу Синельниківської середньої школи №4 (яка була переакредитована в Першу українську гімназію № 4) та у 1992 році закінчив середню школу - гімназію №4, м. Синельникове, Дніпропетровської області.

03 серпня 1992 року наказом №49-К директора птахофабрики «Синельниківська», ОСОБА_1 прийнятий учнем електромонтера 1 розряду птахофабрики «Синельниківська», Синельниківського району, Дніпропетровської області.

01 вересня 1992 року зарахований на перший курс Синельниківського вечірнього машинобудівного технікуму за спеціальністю «бухгалтерський облік, контроль і аналіз господарської діяльності».

30 червня 1992 року ОСОБА_1 був прийнятий на облік Синельниківського міськрайонного військового комісаріату Дніпропетровської області та знятий з обліку 17.04.2000 року.

Його мати, ОСОБА_4 наказом №76 від 05.09.1980 року була прийнята ветсанітаром ветсанпропустника Синельниківської міжколгоспної бройлерної фабрики. 25.08.2001 року ОСОБА_4 звільнена за п.1 ст.40 КЗпП України (ліквідація підприємства) згідно наказу №7-к від 25.08.2001 року.

В січні 2018 року заявник звернувся до Васильківського районного сектору Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області із заявою про отримання паспорту громадянина України.

Але, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено на тій підставі, що у 2016 році відбулася реформа системи реєстрації місця проживання в Україні, ДМС на цей час не володіє актуальною інформацією про зареєстрованих осіб. Наявні архівні документи не передавалися на постійне зберігання до державних архівів України або територіальних органів ДМС, а також те, що ОСОБА_1 не було надано судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Просив суд встановити факт , що має юридичне значення, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги та просили їх задовольнити.

Представник Васильківського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області у судовому засіданніпроти задоволення заяви не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що у 1978 році батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно з синами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 переїхали в Дніпропетровську область, та 21.08.1979 року зареєструвались за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією домової книги для прописки громадян (а.с.11-14).

01 вересня 1982 року ОСОБА_1 пішов до першого класу Синельниківської середньої школи №4 (яка була переакредитована в Першу українську гімназію № 4) та у 1992 році закінчив середню школу - гімназію №4, м. Синельникове, Дніпропетровської області, що підтверджується атестатом про середню освіту серії НОМЕР_1 , виданим 16.06.1992 року, довідкою №16 від 16.02.2018 року директора школи ІIII ступенів №4 Відділу освіти Синельниківської міської ради (а.с.15,27).

03 серпня 1992 року наказом №49-К директора птахофабрики «Синельниківська», ОСОБА_1 прийнятий учнем електромонтера 1 розряду птахофабрики «Синельниківська», Синельниківського району, Дніпропетровської області, що підтверджується архівною довідкою №Ф-57 від 05.02.2018 року, виданою головою районної ради Синельниківської РДА (а.с.17).

24 листопада 1994 року ОСОБА_1 закінчив Синельниківський вечірній машинобудівний технікум за спеціальністю «бухгалтерський облік, контроль і аналіз господарської діяльності» згідно диплому серії НОМЕР_2 , виданим 24.11.1994 року. (а.с.16).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 надали покази, що в дійсності заявник станом на 24 серпня 1991 року проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року .

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України`і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.

Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, він в повному обсязі обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх доказами, за приписами п.п.1, 2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Васильківський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 24.07.2018 року.

Суддя Є.Є.Філіппов