Номер провадження 2-з/495/8/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву про забезпечення позову позивачки ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміру розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміру розміру аліментів, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 , 1977 року народження на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей на тверду грошову суму у розмірі 4000 євро, що становить на день подачі позову 132 520 грн. щомісяця з дня подачі позову.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

19.01.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду заявою, в якій він просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та банківський рахунок ОСОБА_2 відкритий в АТ «УкрСиббанк», оскільки між сторонами виник спір про зміну розміру аліментів.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні матеріали та обставини викладені в заяві, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову з підстав не додержання заявником вимог статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Враховуючи захід забезпечення позову, який позивач просить застосувати, суд вважає обовязковим застосування зустрічного забезпечення, оскільки позивач просить накласти арешт на банківські рахунки відповідача, що може завдати останньому значну матеріальну шкоду та негативно вплинути на господарську діяльність відповідача. Сам спір є майновим та вжиття заходів забезпечення позову може призвести до нанесення збитків відповідачу у разі відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, в поданій заяві ОСОБА_1 не навела пропозицій щодо можливого зустрічного забезпечення позову, тому, враховуючи також відсутність обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, суд не вбачає необхідності у виклику заявника для надання додаткових пояснень та доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову, оскільки заявником повністю проігноровано обовязок щодо зустрічного забезпечення. Такі обставини не дають суду можливості забезпечити збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу у разі задоволення заяви про забезпечення позову.

Також, матеріалами справи та поданої заяви не підтверджується наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду при задоволенні позову.

Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», викладених у п. 4 постанови № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року № 5).

У відповідності до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149-154, ч.9 ст.153, ч.4, ч.5 ст.268, ст. 353, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову позивачки ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміру розміру аліментів - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя