Справа №461/6045/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (7900, АДРЕСА_1, серія та номер паспорту, РНОКПП суду невідомі) до ОСОБА_3 (79000, АДРЕСА_2, серія та номер паспорту, РНОКПП суду невідомі), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» (79007, м.Львів, пр.Свободи, 39) про відшкодування збитків завданих залиттям квартири, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг», про відшкодування збитків завданих залиттям квартири.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 15.04.2015 року відбулося залиття квартири №39 у будинку №42 у м.Львові по вул. Городоцькій, внаслідок чого затоплено квартиру позивача, підвал, сходову клітку, а також покручено дверні пройоми, дверні панелі та заподіяно значної шкоди майну.

Позивач зазначає, що в ніч залиття квартири відповідач дуже довго не відчиняв своїх дверей, намагався вчинити дії, щоб перекласти причину залиття на ЖЕК. З допомогою гарячої лінії міської ради було викликано працівників поліції та аварійну службу, які змусили відповідача надати доступ до своєї квартири і встановити причину залиття. За завою позивача комунальне підприємство «Айсберг» склало відповідний акт.

ОСОБА_3 обіцяв відшкодувати всі збитки, дуже просив не подавати до суду. Потім передумав, до цього часу немає навіть мови про відшкодування шкоди. Коли син позивача дізнався про «непорядність» ОСОБА_3 та відмову платити, у нього різко погіршився стан здоровя, він страждає на нервовий розлад. Майже два місяці син позивача ОСОБА_5 перебував в лікарні, а тепер знаходиться під супроводом лікарів. Лікування потребує значних зусиль та коштів. Стан здоровя позивача також значно погіршився через нервове напруження, великий обсяг робіт, який вона змушена виконувати та образу, а не тільки через її вік.

Таким чином, у звязку із наведеним просить стягнути з відповідача на її користь 79340,00 грн. матеріальної шкоди, та 5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 02.02.2018 р. у справі призначено підготовче судове засідання. /а.с.144-145/.

Ухвалою суду від 12.09.2018 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. /а.а.230-231/.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Просили суд позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. /а.с.223-227/. Просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, права та обовязки сторін, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що власником квартир №39 по вул. Городоцька, 42 у м.Львові є ОСОБА_1, в якій зареєстровано 2 осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки виданої ЛМКП «Айсберг» №3705 від 07.07.2016 р. /а.с.11/.

15.04.2015 року відбулося залиття квартири №39 у будинку №42 у м.Львові по вул. Городоцькій, внаслідок чого затоплено квартиру позивача, підвал, сходову клітку, а також покручено дверні пройоми, дверні панелі та нанесено значної шкоди іншому майну.

Відповідно до акту складеного комісією в складі майстрів по експлуатації житлового фонду Львівського міського комунального підприємства «Айсберг» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 17.04.2015 р., проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 на предмет залиття. В результаті візуального обстеження встановлено, що залито коридор площею 16,0 кв.м.; залито кімнату площею 1,5 кв.м.; залито ванну площею 1,0 кв.м.; залито кухню площею 0,5 кв.м.; залито кімнату площею 0,2 кв.м. Ймовірною причиною залиття квартири №39 на вул. Городоцькій 42 послужило розірвання шлангу який підключений до бачка в туалеті квартири №43 розташованої вище поверхом. /а.с.7/.

Як вбачається із наданих позивачем власних розрахунків, кошти у розмірі 48900, 00 грн. необхідні були для проведення відновлювальних робіт, що в себе включають: ремонтні роботи стін площею 230 кв.м. 20000,00 грн., ремонт міжкімнатних дверей 5000,00 грн., покладка ламінату (50 кв.м., 30 упаковок) - 23900,00 грн. /а.с.13/. При цьому, позивачем не долучено належних доказів, які б підтверджували, що саме внаслідок залиття квартири виникла необхідність виконувати такі ремонтні роботи та здійснювати заміну лінолеуму на ламінат.

Як вбачається із іншого розрахунку щодо виконання робіт в коридорі, кошти у розмірі 30440,43 грн., включають знову: ремонт стін у розмірі 6190,00 грн., заміна електромереж 2000,00 грн., заміна лінолеуму на ламінат 4574,16 грн., ремонт дверей та кухні 7836,97 грн. /а.с.12/.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано обґрунтований розрахунок щодо ремонту стін, електромереж. Крім цього, позивачем не надано доказів про встановлення факту, що саме внаслідок залиття квартири виникла необхідність проводити ремонті роботи площею 73 кв.м. Оскільки, згідно акту ЛМКП «Айсберг», в результаті візуального обстеження встановлено, що залито 19,2 кв.м. площі квартири позивача. Також, позивачем не долучено доказів, які б підтверджували витрати, які поніс позивач у вищевказаній сумі.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що всі акти виконаних робіт, видаткові накладні не підписані позивачем, тому такі докази не є належними та допустимими. Також суд не приймає до уваги наданий позивачем акт виконаних робіт з ФОП ОСОБА_9, оскільки до даного акту не долучено документу про розрахунок та фактичну оплату таких коштів позивачем.

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що саме відповідач залив її квартиру. В ніч залиття квартири відповідач дуже довго не відчиняв своїх дверей, намагався вчинити дії, щоб перекласти причину залиття на ЖЕК. За допомогою гарячої лінії міської ради було викликано працівників поліції та аварійну службу, які змусили відповідача надати доступ до своєї квартири і встановили причину залиття. За заявою позивача комунальне підприємство «Айсберг» склало відповідний акт. Однак, суд з такими покликанням позивача не погоджується, оскільки в акті ЛКП «Айсберг», зазначено ймовірну причину залиття квартири №39 на вул. Городоцькій 42 - розірвання шлангу який підключений до бачка в туалеті квартири №43 розташованої вище поверхом. /а.с.7/. Суд не приймає до уваги докази, які ґрунтуються на ймовірності. Такі докази не доводять вину відповідача в залитті квартири. Тобто не конкретизовано, що саме через дії або бездіяльність відповідача відбулося затоплення квартири позивача. Також, із зазначеного акту, вбачається, що таке обстеження здійснювалося не у присутності відповідача та позивача.

Згідно додатку №4 до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005 р. визнано форму акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) та в якому передбачено обовязковість підпису мешканців квартир, які ознайомленні з даним актом.

Відповідно до листа Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 29.12.2009 року №12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обовязковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обовязково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище імя по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.». Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України: своєю Постановою у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017 року Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. ВСУ підтримав позицію суду касаційної інстанції, який зазначив, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не зясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Крім цього, позивач покликається на те, що через непорядність ОСОБА_3, а саме відмову платити, у сина позивача різко погіршився стан здоровя, він страждає на нервовий розлад. Майже два місяці син позивача ОСОБА_5 перебував в лікарні, а тепер знаходиться під супроводом лікарів. Лікування потребує значних зусиль та коштів. Стан здоровя позивача також значно погіршився через нервове напруження, великий обсяг робіт, який вона змушена виконувати та обіду, а не тільки через її вік.

Проте, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Необхідними елементами складу цивільного правопорушення як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.

У п. 5, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відтак, суд враховує те, що позивач належними засобами доказування не довела завдання їй шкоди саме відповідачем на суму 79340,00 грн., а також, що саме відповідач має її відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., яка полягала в затопленні її квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши встановлені обставини та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та недоведені.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір в порядку ст. 141 ЦПК України позивачу не відшкодовується.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 258, 259, 263 265, 351 - 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (7900, АДРЕСА_1, серія та номер паспорту, РНОКПП суду невідомі) до ОСОБА_3 (79000, АДРЕСА_2, серія та номер паспорту, РНОКПП суду невідомі), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг» (79007, м.Львів, пр.Свободи, 39) про відшкодування збитків завданих залиттям квартири.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1.

Повний текст судового рішення складений 10.10.2018 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко