Справа № 182/1285/18
Провадження № 2/0182/1773/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О .В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.02.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

03.04.2012 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір № б/н (далі Договір), згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

У порушення ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав.

Станом на 21.02.2018 року заборгованість відповідача за Договором склала 53 921,23 грн., яка складається з наступного:

- 2363,36 грн. - заборгованість за кредитом ;

- 44920,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3593,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 2543, 87 грн. - штраф (процентна складова).

Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 53 921 грн. 23 коп. та понесені ним судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 41).

Відповідач у судове засідання не зявилася 17.04.2018 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 49-59) та відзив на позовну заяву, в якій виклала заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Так, відповідач зазначає, що за вимогами щодо стягнення заборгованості та заборгованості по процентам за користування кредитом має бути застосовані наслідки спливу загальної позовної давності, щодо стягнення неустойки має бути застосовано наслідки спливу спеціальної позовної давності, передбачені ст. 258 ЦК України та які застосовуються до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Просить враховувати викладені обставини при винесенні рішення (а.с. 50).

25.05.2018 року представник позивача ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у своїй відповіді на відзив виклала свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень. Так, зазначає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 31.04.2016 року, а отже, підстави для застосування строків позовної давності- відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, враховуючи відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 03.04.2012 року між ОСОБА_2 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (за Договором - Банк) та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір № б/н (далі Договір), згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 2600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7, 8, 9-32).

Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 03.04.2012 року, Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів.

Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов, підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов, Клієнт зобовязаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов, Клієнт зобовязаний, у випадку невиконання зобовязань по Договору, за вимогою Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого Кредиту та Овердрафту), оплаті винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає виплаті в першу чергу.

Відповідно до п.1.1.1.63 Договору, овердрафт це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п. 2.1.1.3.5., 2.1.1.12.9 Договору, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

У порушення умов Договору відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6).

Станом на 21.02.2018 року заборгованість відповідача за Договором склала 53 921,23 грн., яка складається з наступного:

- 2363,36 грн. - заборгованість за кредитом ;

- 44920,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3593,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 2543, 87 грн. - штраф (процентна складова).

В зв?язку з реєстрацією щлюбу 14.07.2017 року (актовий запис № 338) відповідачу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 51).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов та правил карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній стороні карти, включно.

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.05.2018 року № 30.1.0.0/2-20170728/607 на підставі договору від 03.04.2012 року ОСОБА_3 було надано кредитну картку: № 770402 з терміном дії до останнього дня 04.2016 року (а.с 61).

Згідно з вищенаведеним пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки,а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104 цс16, постановах Верховного Суду України від 30.05.2018 року у справі № 61-727св18.

Як зазначалося вище, строк дії виданої ОСОБА_3 картки № 770402 до останнього дня 04.2016 року.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених обставин і факту пред'явлення банком позову у лютому 2018 року, тобто в межах позовної давності з часу закінчення строку дії картки (квітня 2016 року), суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, сума пені згідно з положеннями ч.2 ст. 258 ЦК України, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1(ОСОБА_3О.), повинна складати за період один рік до звернення до суду, тобто з 26.02.2017 року по 26.02.2018 року, але в межах заявлених позовних вимог. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, пеня за вищевказаний період складає 3593,18-2493,18= 1 100 грн.

Доводи відповідача про встановлений пунктом 1.1.7.31 Умов та правил про збільшення строку позовної давності до 50 років за вимогами про стягнення кредиту та відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором, суд не приймає до уваги, оскільки за змістом частини першої статті 259 ЦК України встановлена законом позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін шляхом укладання договору про це у письмовій формі.

Відповідно до п. 1.1.7.11. Умов, Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги ПАТ КБ « ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню в сумі 51 428 грн. 05 коп., яка складається з: 2363,36 грн. - заборгованість за кредитом ; 44920,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;1 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2543, 87 грн. - штраф (процентна складова).

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1) .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,550,610-612,625,629,1048-1050,1054,1056-1 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ) заборгованість за Договором № б/н від 03.04.2012 року в сумі 51 428 грн. 05 коп. (п?ятдесят одну тисячу чотириста двадцять вісім грн. 05 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4