441/672/18 2/441/459/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2018р. м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 26.04.2018р. звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 10.05.2008р. у Бучалівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №03, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4, 22.07.2008р.н., ОСОБА_5, 22.12.2010р.н., ОСОБА_6, 20.03.2012р.н., ОСОБА_7, 07.04.2015р.н., спільне життя між ними не склалося з вини відповідача, який зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки, дебоширив, принижував жіночу гідність позивачки, як наслідок з січня 2018 року припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за таких обставин переконана, що втратила до ОСОБА_3 почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам.

Ухвалою судді від 27.04.2018р. провадження у справі відкрито.

Позивачка в суді вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, категорично заперечила щодо примирення. Просить розірвати шлюб, судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що з січня 2018 року проживають окремо, оскільки позивачка зраджує йому у подружній вірності, має іншого чоловіка, поновлювати шлюбні відносини не бажає.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.24, ч. 3 і ч. 4 ст.56, ч. 2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із пояснень сторін в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували 10.05.2008р. шлюб у Бучалівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №03, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4, 22.07.2008р.н., ОСОБА_5, 22.12.2010р.н., ОСОБА_6, 20.03.2012р.н., ОСОБА_7, 07.04.2015р.н., сторони з січня 2018 року разом не проживають, стосунків як подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім"ї - різні погляди на шлюб та сім"ю.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивачка в суді настоює на розірванні шлюбу, категорично заперечила можливість примирення з відповідачем, поновлювати сімейні стосунки з останнім - не бажає.

Відповідач не заперечує розірванню шлюбу.

З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_7, суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення.

Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сімї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 209, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 112 СК України,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_7 (д.п. Лев) ОСОБА_8 та ОСОБА_3, зареєстрований 10 травня 2008 року Бучалівською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис № 03.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 24.07.2018р.

С у д д я : ОСОБА_9 Онуфер