Справа № 461/6956/17 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/783/1209/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю - апелянта ОСОБА_2, представника апелянта ОСОБА_3, представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» Петришина П.М., представника ТзОВ «ФК «Форніт» - Кравченко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Кристал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсними договорів факторингу та відступлення прав за іпотечними договорами,-

в с т а н о в и л а:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Кристал Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання недійсним договорів факторингу та відступлення прав за іпотечними договорами.

В порядку забезпечення позову позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: будівлі та споруди, а саме: прохідна Б-1, склад Д-2, вбиральня Є, ворота № 1, огорожа 2, замощення І, розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1; будівлі та споруди, а саме: гараж Г-1, розташований на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 1,1060 га кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 1,3000 га кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,4215 га кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2018 року оскаржила позивач ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права та неправильною оцінкою доказів на підтвердження обґрунтованості клопотання про забезпечення доказів. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оспорюється договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29.08.2007 року, за яким право стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку незаконно перейшло ТОВ «ФК «Форінт». Невжиття судом заходів забезпечення позову надає право ТОВ «ФК «Форінт», в будь-який момент і без будь-яких застережень, звернути стягнення на предмет в позасудовому порядку та зумовить необхідність подавати позов про скасування реєстрації права власності, визнання недійсними договорів або взагалі зробить неможливим виконання рішення, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, що в даному випадку може мати місце.

Також зазначає, що вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Форінт» вчинити будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору, який оскаржується та за наявності достатності підстав вважати незаконність набуття останнім прав вимог за іпотечним договором співмірне з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34 оф. 212, ) та будь-яким іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (розпорядження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: будівлі та споруди, а саме: прохідна (літ. Б-1,) загальна площа 14,4 кв.м., склад ( літ.Д-2), загальна площа 1002,3 кв.м., вбиральня (літ.Є), ворота (№ 1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці площею 1,1060 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1; будівлі та споруди, а саме: гараж (літ. Г-1), загальна площа 371,7 кв.м. розташовані на земельній ділянці площею 0,4215 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 1,1060 га кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 1,3000 га кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,4215 га кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення її прав та інтересів, а припущення про те, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» може звернути стягнення на належне їй майно не відповідають вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження. А тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 2 ч. 1 цієї статті передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегією суддів встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. В той же час, доказів того, що незабезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ФК «Форінт» та іншим третім особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження (відчуження, продажу, реалізації на торгах, іншим чином набуття у власність тощо) та будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі договору, який оспорюється, може ускладнити виконання майбутнього можливого рішення суду або зробить взагалі неможливим його виконання заявником, не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів. Доказів на спростування висновків суду першої інстанції не суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, така підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.