Справа № 216/5535/16-ц
Номер провадження 4-с/216/3/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на примусовому виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № 50662687 про стягнення боргу на загальну суму 1893683,64 грн. на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна». Державним виконавцем описано та накладено арешт на належне їй майно, а саме: нежитлове приміщення, вбудоване в другий поверх двоповерхового будинку загальною площею 240,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 21.

Згідно зі звіту про оцінку майна вартість вищевказаного майна станом на 22.09.2016 року становить 1232412,00 грн. Заявник вважає, що сума оцінки не відповідає дійсності, тому що оцінка майна проходила без обстеження приміщення, без виїзду на місце де розташоване приміщення та без участі власника. Експерт-оцінювач базувався на своїх знаннях і власних професійних судженнях, що є недостатнім для оцінки майна і інвестиційній привабливості обєкту. Крім того порівняльний підхід про попит та пропозиції, який застосував експерт-оцінювач є не обґрунтованим в даному випадку. Також експерт не застосував витратний підхід на створення обєкта. Крім того державний виконавець не повідомив ОСОБА_1 про час проведення експертизи, не ознайомив з постановою про її призначення, чим було порушено її права як власника майна.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 по оцінці майна, а саме: нежитлового приміщення, вбудованого в другий поверх двоповерхового будинку загальною площею 240,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 21, яке згідно звіту про оцінку майна має вартість станом на 22.09.2016 року 1232412,00 грн., визнати зазначений звіт таким, що не відповідає дійсності та призначити нову експертизу по оцінці майна в її присутності.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась. Від представника заявника ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він просив розглянути скаргу за його відсутності на задоволенні вимог наполягав.

Заінтересована особа представник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від заступника начальника державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за відсутності представника відділу ДВС, щодо вирішення даної скарги покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні в Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областізнаходиться виконавче провадження ВП №50458444 за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_1 з виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 року, згідно з яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 641 682 грн. 96 коп.

12 жовтня 2016 року за вихідним № 24063/5 начальником Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 направлено письмове повідомлення, згідно з тексту якого заявнику повідомлялось, що субєктом оціночної діяльності надано письмовий звіт про оцінку належного ОСОБА_1, як боржнику, майна, а саме: нежитлового приміщення, вбудованого в другий поверх двоповерхового будинку загальною площею 240,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 21, вартість якого відповідно до письмового звіту про оцінку станом на 22.09.2016 року складає 1232412,00 грн. У листі боржнику розяснено право на подання заперечень в десятиденний строк з дня надходження повідомлення (а.с. 4).

Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності (ст. 3 Закону України «України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10.09.2003 № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 №1442 з наступними змінами, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, під час якого здійснюється ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка, визначення бази оцінки та подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов для укладення договору на проведення оцінки.

У п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» закріплено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Таким чином, з огляду на зазначене, ознайомлення з обєктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем обєкта оцінки.

Крім того, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Доказів отримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки державним виконавцем не надано.

Разом із цим, відповідно до п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд обєкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та обєктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданої начальником Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областікопії звіту про оцінку майна вбачається, що ознайомлення з обєктом оцінки шляхом доступу до нього не проводилось, оцінювачем не були наведені відповідні пояснення про неможливість особистого огляду обєкта дослідження та не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду.

Натоміть державний виконавець Деньгуб О.В. у судове засідання жодного разу не зявився, будь-яких заперечень чи письмових доказів, які б спростовували подану скаргу та надані заявником докази не надав суду.

Вказані порушення оцінювача, допущені ним під час складання звіту, є безумовною підставою для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна, а також визнання незаконними та скасування звіту про оцінку майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скаржника про визнання неправомірними дій державного виконавця при проведенні оцінки майна, визнання зазначеного звіту таким, що не підлягає застосуванню та призначення нової експертизи з оцінки майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 в частині проведення оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 216/6430/13-ц, виданого 15.01.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 641 682 грн. 96 коп.

Визнати такою, що не підлягає застосуванню оцінку в формі письмового звіту про оцінку майна боржника від 22.09.2016 року, складеного субєктом оціночної діяльності ТОВ «Центр експертного дослідження», а саме: нежитлового приміщення, вбудованого в другий поверх двоповерхового будинку загальною площею 240,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 21, вартість якого на 22.09.2016 року складає 1232412,00 грн.

Зобов'язати державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області призначити повторну оцінку майна, а саме нежитлового приміщення, вбудованого в другий поверх двоповерхового будинку загальною площею 240,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Миколаївське шосе, буд. 21.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Онопченко