АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/979/17 Номер провадження 22-ц/786/1342/18Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Лобова О.А., Дорош А.І.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року по справі за позовом селянсько-фермерського господарства «Світанок» до ОСОБА_2, приватного сільськогосподарського підприємства «ПриватАгро»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - комунальне підприємство «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області,

про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі попереднім орендарем поновленим,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року селянсько-фермерське господарство (далі - СФГ) «Світанок» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного сільськогосподарського підприємства (далі ПСгП) «ПриватАгро» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі попереднім орендарем поновленим.

В обґрунтування позову вказувало, що 30 грудня 2011 року СФГ «Світанок» та ОСОБА_2 уклали договір оренди земельної ділянки площею 3,78 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Строк дії договору становить п'ять років. Договір оренди землі було зареєстровано у встановленому законом порядку 07 вересня 2012 року за № 03941 Відділом Держкомзему у Оржицькому районі.

Відповідно до п. 7 вищевказаного договору оренди землі після закінчення строку його дії орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У такому випадку орендар зобов'язаний не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

30 листопада 2016 року СФГ «Світанок», бажаючи скористатись своїм переважним правом на укладання (пролонгацію) договору оренди землі на новий строк направило ОСОБА_2 лист-повідомлення щодо бажання продовжити дію договору на новий строк та додаткову угоду до договору оренди землі (щодо пролонгації договору на новий строк).

У серпні 2017 року на адресу СФГ «Світанок» надійшов лист ОСОБА_2, в якому він повідомляв, що не бажає пролонговувати договір оренди землі від 30 грудня 2011 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 07 вересня 2012 року за № 03941. В якості мотиву для такої відмови слугувало те, що ОСОБА_2 бажає обробляти належний йому на праві власності пай самостійно.

ОСОБА_2 повідомив позивача про своє бажання самостійно обробляти власну земельну ділянку менше ніж за місяць до спливу строку дії угоди, а не за 90 днів, як передбачено договором, позивач звернувся до відповідача ОСОБА_2 повторно.

За результатами запиту ЄДР було встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 площею 3,7794 га, належна ОСОБА_2 з 13 вересня 2017 року перебуває в оренді ПСгП «ПриватАгро».

Просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, укладений 13 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ПСгП «ПриватАгро», право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 13 вересня 2017 року; визнати поновленим на той самий строк договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 3,78 га № б/н укладений 30 грудня 2011 року, між Селянсько фермерським господарством «Світанок» та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області, запис в державному реєстрі земель від 07 вересня 2012 року № 03941, та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - комунальне підприємство (далі - КП) «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року позов СФГ «Світанок» до ОСОБА_2, ПСгП «ПриватАгро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КП «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області, про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі із попереднім орендарем поновленим задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, укладений 13 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ПСгП «ПриватАгро», право оренди за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 13 вересня 2017 року.

Визнано поновленим на той самий строк договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 3,78 га № б/н укладений 30 грудня 2011 року, між СФГ «Світанок», та ОСОБА_2, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області, запис в державному реєстрі земель від 07 вересня 2012 року № 03941.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та з ПСгП «ПриватАгро» на користь СФГ «Світанок» 3200 грн. (суму, сплачену в якості судового збору), по 1600 грн. з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк та порушенням цього права у зв'язку із укладенням орендодавцем договору оренди 13 вересня 2017 року із орендарем ПСгП «ПриватАгро».

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилалася на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач належним чином повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди, а також суд невірно застосував положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

У відзиві на апеляційну скаргу СФГ «Світанок» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, на думку відповідача рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У тому числі, вважає, що порушено переважне право СФГ «Світанок» на укладення договору оренди земельної ділянки.

У судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Крім того, від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів розглянувши заявлене клопотання приходить до висновку, що воно не підлягає задоволення, оскільки підстави для відкладення справи відсутні.

Крім того, враховуючи, що сторони детально виклали свої доводи та заперечення у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Колегія судців, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №642337, належить земельна ділянка площею 3,78 га., яка знаходиться на території Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області.

30 грудня 2011 року між СФГ «Світанок» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі строком на п'ять років, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 вересня 2012 року за №03941.

Відповідно до п. 7 Договору оренди землі після закінчення строку його дії орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У такому випадку орендар зобов'язаний не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Якщо орендодавець за 90 днів не повідомив орендаря про припинення договору, договір вважається продовженим на той же термін на тих же умовах (а.с. 16-18) .

Із матеріалів справи також вбачається, що 12 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ПСгП «ПриватАгро» був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки, право за договором зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 13 вересня 2017 року

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі, уклавши договір оренди землі від 13 вересня 2017 року, порушили переважне право позивача на поновлення договору оренди.

При цьому, суд першої інстанції також вважав встановленим ту обставину, що позивачу було направлено додаткову угоду.

Проте, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції щодо порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі виходячи із наступного.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8 та 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч. 1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.ч. 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року (справа № 594/376/17-ц.).

Як встановлено, відповідно до п. 7 Договору оренди землі після закінчення строку його дії орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У такому випадку орендар зобов'язаний не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.(т. 1 а.с. 16, 229, 236).

При цьому, матеріалами справи не підтверджується висновок суду першої інстанції, щодо належного повідомлення ОСОБА_2 до закінчення договору оренди про продовження договору оренди та долучення до листа проекту додаткової угоди.

Так, повідомлення про вручення поштового відправлення не містить даних, яке саме поштове відправлення було направлено ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 22)

Крім того, у листі (вихідний в№ 525) від 30 листопада 2016 року, на який посилався позивач, як на повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не зазначено, що до нього додається додаткова угода (т. 1 а.с.23, 221).

Тобто, вказаний лист жодним чином не підтверджує виконання процедури повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі, у строки визначені умовами договору.

Разом з тим, позивачу 07 серпня 2017 року було направлено лист-повідомлення від 04 серпня 2017 року (вих. № 222) з проектом додаткової угоди про намір продовжити договір, що підтверджується належними доказами: опис вкладення, а у листі повідомленні, на відміну від листа від 30 листопада 2016 року, вказано як додаток додаткова угода, і щодо надходження даного повідомлення у сторони відповідача заперечень нема (т 1 а.с. 234, 239, 240).

Однак, повідомлення від 07 серпня 2017 року було направлено із порушенням строку попередження (п. 7 Договору) і в листі від 15 серпня 2017 року, а ОСОБА_2 прийняв рішення не продовжувати договірні відносини, про що повідомив СФГ «Світанок» листом від 15 серпня 2017 року.

Відтак, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.ч. 2-5 цього закону відсутні підстави, так як позивач не довів, що орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Щодо застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» то також відсутні підстави для її застосування, оскільки позивач не довів, що до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Крім того, відсутні достатні та переконливі докази, що орендар продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, а відповідач повідомив про небажання продовжувати договірні відносини.

Таким чином, беручи до уваги, правову позицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року (справа № 594/376/17-ц), колегія суддів приходить до переконання, що переважне право орендаря не було порушено, так як відсутня передбачена ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із СФГ «Світанок» слід стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги у сумі 4800 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову селянсько-фермерського господарства «Світанок» до ОСОБА_2, приватного сільськогосподарського підприємства «ПриватАгро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - комунальне підприємство «Реєстраційна служба» Оржицької районної ради Полтавської області, про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі попереднім орендарем поновленим - відмовити.

Стягнути з селянсько-фермерського господарства «Світанок» на користь ОСОБА_2 витрати понесені ним при подачі апеляційної скарги в розмірі 4800 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 17 липня 2018 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.А. Лобов

А.І. Дорош