Справа №521/1438/18
Провадження № 2/521/2101/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
25 липня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Бєрової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором,
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглянути справу в їхню відсутність, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом відправлення судових повісток за місцем реєстрації. В матеріалах справи знаходяться повідомлення про вручення судових документів відповідачу.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2016 року між концерном «Військторгсервіс» в особі начальника філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_2, який діє на підставі Положення та Довіреності № 55 від 18.01.2016 року з одного боку та ОСОБА_1 (Поклажодавець) було укладено Договір № ВКС-1343 від 03.11.2016 року про надання послуг зберігання товарно-матеріальних цінностей та додаткових послуг.
Відповідно до п.1.1. предметом Договору є надання Зберігачем послуг по зберіганню, а також прийому, розвантаженню, обліку, відвантаженню товарно-матеріальних цінностей, що належать Поклажодавцю у складських приміщеннях, що розташовані на територіях складського комплексу за адресою : м. Одеса вулиця Стуса, 1-А.
У відповідності до Умов Договору 03.11.2016 року між Сторонами укладено Акт прийому передачі до Договору № ВСК - 1343 про надання послуг зберігання товарно-матеріальних цінностей та додаткових послуг.
Згідно п. 3.1 Договору, послуги зазначені у п.1.1 цього Договору Поклажодавець зобовязується оплатити Зберігачу в строки та на умовах передбачених цим Договором за вартістю, визначеною у Додатку №1 та Додатку№ 2, які є невідємною частиною даного Договору.
У Додатку №1 до Договору визначено, що вартість зберігання товарно- матеріальних цінностей на складі в місяць становить - 1 540 грн.
Виходячи з положень п. 3.4 Договору, Сторони встановили, що ціна за надання послуг зберігання не включає в себе понесені Зберігачем витрати на комунальні послуги в процесі зберігання. Поклажодавець зобовязується відшкодувати витрати понесені Зберігачем на комунальні послуги в процесі зберігання згідно виставлених рахунків в термін не пізніше 15 числа наступного за звітним місяцем.
У відповідності до п. 3.2 Договору, Поклажодавець повинен здійснювати попередню оплату у розмірі 100% за надання послуг зберігання ТМЦ на займаній площі в термін до 15 числа поточного місяця.
Внаслідок невиконання відповідачем умов Договору №ВКС-1343 від 03.11.2016 року, вказаний Договір було розірвано в односторонньому порядку, у відповідності до п. 5.4, яким передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх обовязків за Договором, Сторона має право розірвати Договір, з обовязковим попередженням іншої Сторони не менше ніж за 30 календарних днів до моменту розірвання.
Документами, наданими суду підтверджується, що у звязку з невиконанням ОСОБА_1 умов Договору №ВКС- 1343 від 03.11.2016 року, філією «ОУВТ» Концерну «Військторгсервіс» було направлено претензію №02/10 від 06.10.2017 р. та претензію №02/12 від 21.12.2017 р. про стягнення заборгованості, однак дані претензії були проігноровані, відповіді на них отримано так і не було, а заборгованість залишається і досі не сплаченою.
Пунктом 3.7 Договору передбачено, що за несвоєчасну або неповну оплату за надані Зберігачем послуги, Поклажодавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний ндарний день прострочення, з одночасним припиненням відпуску ТМЦ.
Згідно п. 4.6 Договору, у разі прострочення оплати послуг зберігання більше ніж на 60 календарних днів, Поклажодавець зобовязаний сплатити Зберігану штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.
Таким чином, судом встановлено, що у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору №ВКС-1343 від 03.11.2016 року, перед Філією «ОУВТ» Концерну «Військторгсервіс» рахується заборгованість у розмірі 14 767,42 грн з якої: за надання послуг зберігання розмір заборгованості становить 11 540,32 грн. (за період з 01.06.2017 р. по 09.11.2017 р.); заборгованість за спожиту електроенергію становить - 1 356,22 грн.; пеня складає - 409,86 грн.; штраф по Договору (10% від суми заборгованості) - 1 289,65 грн.; інфляційні витрати - 128,97 гри.; 3% річних - 42,40 гри.; загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій становить - 14 767,42 грн.
Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України визначена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо нше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України: договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Згідно з ч. 2 вказаної статті, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час .прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший гозмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», а саме пп. 1.3. п. 1 передбачає, що правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що враховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору,одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В ході судового розгляду встановлено вину відповідача за порушення ним зобовязання, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності, передбаченої правилами статті 610 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За таких підстав, позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 11, 525, 526, 610, ЦК України суд
Позовні вимоги Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором задовольнити.
1356 (одна тисяча триста пятдесят шість) гривень 22 копійки заборгованість за спожиту електроенергію ;
409(чотириста девять) гривень 86 копійок пені;
1289 (одна тисяча двісті вісімдесят девять) гривень 65 копійок штрафу по Договору (10% від суми заборгованості);
128 (сто двадцять вісім) гривень 97 копійок інфляційні витрати;
42 (сорок дві) гривні 40 копійок 3% річних.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку в тридцятиденний термін.