12.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/8441/17
Провадження № 2/205/841/18
12 грудня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шавули В.С.
за участю секретаря Сербена О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, ?
Позивач 18 грудня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-3).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 04.08.2008 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.07.2008 року, і до досягнення дитиною повноліття.
На виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчий лист, на підставі якого Ленінським ВДВС ГУ ТУЮ відкрито виконавче провадження.
Відповідач нерегулярно та не у повному обсязі сплачує аліментів, у звязку із чим, утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2017 року становить 80 342,83 грн.
Уточнивши свої позовні вимоги та посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь неустойку за несплату аліментів у розмірі 20 344,58 грн.
Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.19).
Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-129 ЦПК України.
Позивач в особі свого представника за договором адвоката ОСОБА_1, до суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.68).
Відповідач в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надавав. Надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у повному обсязі (а.с.41-43). Із відомостей реєстру поштових відправлень вбачається, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого Новомиколаївським районним судом Запорізької області 18 травня 2009 року стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 15.07.2008 року, і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.11).
ОСОБА_4 змінила імя на «Крістіна» (а.с.8).
Згідно довідки Ленінського районного ВДВС управління юстиції Дніпропетровської області станом на 01.11.2011 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 80 342,83 грн. (а.с.12-13).
Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм статті 549 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Таким чином, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
?p =(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:
?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 25.04.2018 року за № 14-37цс18, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Таким чином, оцінивши надані позивачем докази, розглянувши спір в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку із чим, із ОСОБА_2, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_2, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2011 року по 01.09.2017 року в сумі 20 344,58 грн.
Вирішуючи питання щодо судових витрат відповідно до ст.. 141 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 194, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2-5, 7, 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 280-282 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_2, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2011 року по 01.09.2017 року в сумі 20 344,58 грн. (двадцять тисяч триста сорок чотири грн..58 коп.).
Стягнути із ОСОБА_2, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.. 80 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 04 січня 2019 року.

Суддя В.С. Шавула