РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"19" липня 2018 р. 145/637/18 2/145/534/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем у даній справі.

В шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.11.2014 року рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу дочки залишились проживати з нею.

Рішенням Тиврівського районного суду від 29.08.2011 року з відповідача на її користь присуджені аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 300 грн., щомісячно на кожну дитину на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4

Олександрівни ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.08.2011 року до досягнення ними повноліття.

Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.

На даний час вона не працює, проживає з дочками за рахунок її тимчасових заробітків. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ростуть і навчаються, їхні матеріальні потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування, одяг та речі першої необхідності, тому їй самій важко утримувати дітей та забезпечувати належний рівень проживання і навчання. Вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою в утриманні дочок, однак добровільно надавати кошти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відповідач не бажає.

Просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, присуджений рішенням Тиврівського суду від 29.08.2011 року з ОСОБА_2 на її користь в твердій грошовій сумі, з 300 грн. до 1500 гривень щомісячно на кожну дитину з набрання рішенням законної сили до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в заяві, пояснила, що з відповідача на її користь присуджено аліменти по 300 грн. на кожну дитину. Він два роки алемінти не платив, а в квітні 2018 року погасив заборгованість в розмірі 10600 грн. Однак даної суми не достатньо для забезпечення дітей самим необхідним.

Відповідач ОСОБА_2 двічі (05.06.2018 р., 19.07.2018 р.) в судове засідання не з'явився, хоч повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.о.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Тиврівського районного суду від 06.11.2011 р. ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.08.2011 року до досягнення ними повноліття.

Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї №174 від 12.04.2018 року виданою

виконавчим комітетом Василівської сільської ради (а.с. 7) та актом обстеження мітеріально-побутових умов проживання від 12.04.2018 р. (а.с. 8).

Із збільшенням віку дітей, необхідністю забезпечення їх навчання в школі, відповідно зросли витрати на їх утримання.

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років складає 1944 грн грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Відповідач молодого віку, працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі надавати належну матеріальну допомогу на утримання дітей.

ОСОБА_1 28.04.2018 року вийшла заміж і змінила прізвище з "Сідлецька" на "Муджірі", що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» ст.ст. 141, 180, 183, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

вирішив:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.08.2011 року, і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до їх повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.08.2011 року по справі № 2-656/11 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 (триста) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.08.2011 року до досягнення ними повноліття повернути в Тиврівський районний суд для приєднання до справи після завершення його виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 27.07.2018 року.

Суддя: Мазурчак А. Г.