Провадження № 2/161/3939/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що з 30 листопада 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вона є матірю неповнолітньої дитини, батьком якої є відповідач. На даний час їхня донька : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки у добровільному порядку не надає, досягнути згоди з приводу визначення розміру аліментів на утримання дитини в позасудовому порядку їм не вдалося. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позову до суду.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зменшила позовні вимоги до 1500грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані судом останньому повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України.

Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Як випливає з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем шлюб було зареєстровано 30 листопада 2012 року .

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 174125, актовий запис №5 від 06 березня 2013 року, видане виконавчим комітетом Рокинівської селищної ради Луцького району Волинської області (а.с. 5).

Судом також встановлено, що між сторонами існує спір, вони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітньої дитини.

Неповнолітня дитина на даний час проживає з матірю позивачем по справі ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відповідач є її батьком, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач, за домовленістю з позивачем, погоджується щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача, на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500грн.

Згідно з п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до обов'язкового негайного виконання .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 184 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: невідомий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, індекс 45626 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500грн. (одна тисяча пятсот гривень) на дитину, щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: невідомий, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.