АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1261/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Кондрацька Н. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д., Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 травня 2018 року, постановленого під головуванням судді Кондрацької Н.М., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів, повний текст рішення складено 30 травня 2018 року -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позов до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2016 року придбала квартиру АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу.

В подальшому їй стали відомі обставини, які вказують на неправомірні дії громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 при набуття права власності на квартиру та її подальшій реалізації.

Так, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року визнано нікчемним договір купівлі-продажу № 06/НВ від 17.06.1997 року, укладений на Черкаській філії Придніпровської товарної біржі між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Витребувано у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та передано її ОСОБА_10 Визнано за ОСОБА_10 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9

Позивач зазначає, оскільки вона є добросовісним набувачем і не знала, і не могла знати за обставини, які склалися, що вона придбала річ у особи, яка не мала права її відчужувати, тобто не знала, що вона не стала власником речі.

Крім того, за час перебування квартири у її власності було проведено поліпшення стану житлового приміщення, а саме було проведено частковий ремонт на суму 23 180 грн. 19 коп.

Також неправомірними діями відповідачів їй було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінила в сумі 50 00 грн.

З таких підстав ОСОБА_5 просила суд стягнути з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на її користь грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, що станом на 15.11.2017 року становить 317 956 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування витрат на придбання квартири, стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти в сумі 23 180 грн. 19 коп. в рахунок відшкодування витрат за проведення ремонтних робіт та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування витрат грошові кошти в сумі 41 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 415 грн. сплаченого судового збору.

В решті рішення позовний вимог - відмовлено

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване, невмотивоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було надано оцінки винуватості ОСОБА_7 та не вирішено питання про його матеріальну відповідальність , чим допущено потурання з боку суду шахрайським діям винних осіб та сприяння отримання ними неправомірної вигоди. Також судом першої інстанції не було взято до уваги визнання відповідачем суми, яку ОСОБА_8 отримала внаслідок укладення договору купівлі-продажу квартири 14.12.2016 року в сумі 11 500 доларі США та проігноровано вимогу позивач про стягнення коштів в сумі 500 доларів США, які позивач сплатила по договору про завдаток від 06.12.2016 року та не було враховано моральну шкоду, яку своїми діями завдали відповідачі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах:

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №10436, ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 3 договору купівлі-продажу від 14.12.2017 року сторони підтвердили, що продаж, що є дійсним наміром сторін , вчинено за 41 500 грн., які покупець сплатив, а продавець отримав повністю ще до підписання цього договору. Своїм підписом під договором продавець підтвердив факт повного розрахунку за продану квартиру і відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру.

Відповідно п. 7 договору купівлі-продажу право власності на вказану квартиру виникає у покупця з дня нотаріального посвідчення цього договору та реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.12.2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. за реєстровим номером 10435.

Проте, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року визнано нікчемним договір купівлі-продажу № 06/НВ від 17.06.1997 року, укладений на Черкаській філії Придніпровської товарної біржі між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Витребувано у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 та передано її ОСОБА_10 Визнано за ОСОБА_10 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9

Вказане рішення сторонами не оскаржувалось.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого оспорення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано , за цінами, які існують на момент відшкодування.

Разом з тим, передбачені ст. 216 ЦК України правові наслідки застосовуються лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним.

Такі, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення. зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, договір купівлі-продажу квартири, який за змістом і формою відповідає вимогам закону було укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, після того, як сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов даного правочину , про що свідчать їх підписи.

Оскільки вказаний договір купівлі-продажу квартири було визнано рішення суду нікчемним, то в позивач виникло право на звернення до суду з позовом на відшкодування вартості майна в сумі, яка визначена договором.

Посилання апелянта на те, що вказана сума в договорі є значно меншою ніж сума, яка була сплачена по договору купівлі-продажу квартири не може бути взято до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати кошти в іншій сумі ніж зазначено в договорі, а кошти по розписці, на яку посилається апелянт можуть бути стягнуті за іншим позовом.

Також не варте уваги послання в апеляційній скарзі про сплату коштів в сумі 500 доларів США на оплату послуг ФОП ОСОБА_12, оскільки вказаний договір завдатку від 06.12.2016 року укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_13, остання не є учасником даних правовідносин.

Не підлягає до задоволення апеляційна скарга в частині стягнення коштів на відшкодування витрат на проведення ремонтних робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійсненні ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Відповідно до вимог вказаного закону право на відшкодування витрат на поліпшення майна має місце тільки збільшення ринкової вартості майна.

Позивачем не надано суду достовірних доказів , які підтверджують , що проведення ремонтних робіт у квартирі забезпечили приріст ринкової вартості квартири на 23 180 грн. 19 коп. Чеки про придбання будівельних матеріалів не є доказами збільшення ринкової вартості квартири.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 -384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 травня 2018 року залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 25.07.2018 року.