Справа 237/3638/18
Номер провадження 2/237/1403/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.18 року м. Курахове

Головуючого судді Сенаторова В.А.

при секретарі Лахно Т.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на наступні обставини.

Позивач вказав, що вона є власником однокімнатної квартири у житловому будинку, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30,3 кв.м. на праві приватної власності.

Відповідач, як син позивачки був зареєстрований у вищезазначеній квартирі восені 2009 року, проте він протягом майже 3 роки (з вересня 2015 року) по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, з реєстраційного обліку добровільно не знімається, комунальні платежі не сплачує.

Позивач зазначив, що ця обставина порушує його право власності на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним йому майном.

У зв'язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні позивач, допитаний в якості свідка, підтримала в повному обсязі позовні вимоги і підтвердила, що відповідач в спірній квартирі не проживає останні 3 роки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно заповіту від 24 липня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Марїнського району, зареєстрованого в реєстрі за № 1219, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира у житловому будинку, розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 30,3 кв.м.

На підставі свідоцтва про народження серії І-МП № 485177 від 17.11.1980 року, відповідач ОСОБА_2 є сином позивачки.

Відповідно до виписки з особового рахунку, виданої КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» від 24.07.2018 р. №477 зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Актом, складеним депутатом Курахівської міської ради 25.07.2018 року, який підписаний сусідами сторін у справі - мешканцями будинку № 20 по вул. Побєда, м. Курахове, підтверджено що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2016 року по теперішній час.

Допитані в судовому засіданні свідки, підтвердили в судовому засіданні факт не проживання відповідача у квартирі та відсутності перешкод з боку позивача в такому користуванні для відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні актом від 25.07.2018 року та показаннями свідків встановлено, що з 2019 р. відповідач не проживав у вищевказаній квартирі без поважних причин.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про іх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні.

На спростування доводів позивача відповідач всупереч вимогам ст.13 ч.1, 81 ч.1 ЦПК України не надав суду доказів, котрі б підтверджували факт його проживання у спірній квартирі або поважність причин непроживання у цій квартирі.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з 2016 р., тобто більш 6 місяців, без поважних причин, а тому остання втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки засновані на законі, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

А відтак, дане рішення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Керуючись ст.ст.2 319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, а саме однокімнатною квартирою у житловому будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та примусово зняти з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцятиднів до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення буде складено 01.10.2018 року.

Суддя В.А. Сенаторов

Дата документу 20.09.2018