Справа № 428/9073/18
Провадження № 2/428/511/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

28.11.2018 позивачем ОСОБА_1 до Сєвєродонецького міського суду була подана уточнена позовна заява про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.09.2010 по справі № 2-3245/10 з нього на користь відповідача ОСОБА_3, стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2010 року і до повноліття дитини.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 01.11.2010 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 2-3245/10 залишена без розгляду.

17.05.2018 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні постановлено: Звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу 85 128, 25 грн.

06.12.2007 між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб, зареєстрований Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 46. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Тобто на теперішній час позивач сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх своїх доходів та утримує дитину ОСОБА_8.

Позивач має на утриманні непрацездатну матір, що підтверджується відповідною довідкою від 15.06.2018 за № 2176 виданою Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області та її пенсійним посвідченням, яка отримує мінімальну пенсію за віком. Фактично позивач не отримує ніяких доходів на своє утримання, хоча і працює офіційно у ФОП ОСОБА_9.

Згідно з довідкою про доходи за півроку з грудня 2017 р. по травень 2018 р. позивачу нараховано 21 822 грн., податків і зборів утримано з цієї суми 4 255, 31 грн.

Таким чином, за травень місяць після виплати аліментів у сумі 1499,72 грн. з чистої заробітної плати 2999,43 грн. (3726-726,57) позивач отримав на своє утримання, утримання своєї непрацездатної матері та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 1499,71 грн.

Також позивач, зобов'язаний виплачувати до 50 % своїх доходів до виплати загальної суми боргу 85 128, 25 грн.

У зв'язку з цим він змушений звернутися до суду та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 2-3245/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2010 року і до повноліття дитини, до розміру 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 24.01.2011 року і до повноліття дитини.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, про причину неявки суд не сповістила, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

У судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що згідно з довідкою відділу РАЦС м. Сєвєродонецька Луганської області № 52/0349 від 09.02.2006 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьком якого записаний ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_3, про що зроблено відповідний актовий запис № 138.

Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.09.2010 у справі № 2-3245/10 стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.07.2010 і до повноліття дитини.

Згідно з копією ухвали Апеляційного суду Луганської області від 01.11.2010 у справі № 22ц-14291/10, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.09.2010 року залишено без розгляду.

Згідно з копією постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.05.2018 ВП № 22371353 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід у ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10 Здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу 85 128, 25 грн.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 06.12.2007 Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 06 грудня 2007 року, актовий запис № 46.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 15.03.2007 року Слатинською селищною радою Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 13, батьком дитини вказаний - ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_11.

Згідно з довідкою виданою ФОП ОСОБА_9 № 1306 від 13.06.2018, ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_9 з 20 жовтня 2014 року по теперішній час, де отримав заробітну плату за шість місяців з грудня 2017 р. по травень 2018 р. у розмірі 21 822,00 грн., з якої утримується з травня 2018 року 1 499, 72 грн. аліментів.

Згідно з довідкою, виданою Слатинською селищною радою № 2176 від 15.06.2018 ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1, разом із матір'ю ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6 (яка є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_6).

Згідно з копією довідки виданої Управлінням ПФУ Дергачівського об'єднаного управління ПФУ № 872 від 19.06.2018 ОСОБА_12 отримує пенсію за віком за період з січня по червень 2018 у розмірі 1 373, 00 грн. щомісяця.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу обов'язку позивача утримувати свою неповнолітню дитину, а саме з приводу розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача за рішенням суду. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, а також має на утриманні дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацездатну матір ОСОБА_12. Крім того, позивач зобов'язаний виплачувати 50 % своїх доходів до виплати загальної суми боргу на користь відповідача у розмірі 85 128, 25 грн.

Доводи позивача про те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, а також сплачувати заборгованість, яка у нього утворилась по сплаті аліментів за попередній період, заслуговують на увагу, оскільки ці витрати складатимуть більше 50 % його доходу. В такому разі розподіл грошових коштів, зароблених позивачем, між ним та його утриманцями, а саме його непрацездатною матір'ю та іншою неповнолітньою дитиною буде несправедливий.

За таких обставин, суд вважає, що справедливим буде зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 вересня 2010 року № 2-3245/10 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно на 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Вимогу позивача щодо зменшення розміру аліментів починаючи з 24.01.2011 року суд вважає такою, що не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області № 2-3245/10 від 23 вересня 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно на 1/6 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2;

- відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3.

Суддя І. С. Посохов