Справа № 132/3301/17
Провадження № 22-ц/772/1212/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 рокуСправа № 132/3301/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Берегового О.Ю., Сопруна В.В.

За участю секретаря: Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 132/3301/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В., про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Павленко І.В. в залі суду №4 о 10:26 год., дата складення повного тексту рішення 30 березня 2018 року, -

В с т а н о в и в :

13 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся у Калинівський районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1

Вищевказане майно мати заповіла в рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Спадщину за заповітом у передбачений законом строк в порядку ст.1269 ЦК України прийняв лише ОСОБА_4.

Інші спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли та не відмовились від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, у відповідності до вимог ст.1273 цього Кодексу.

Позивач, на якого заповіт не складався, теж будучи сином спадкодавця ОСОБА_6, постійно проживав з нею на час відкриття спадщини та продовжує утримувати спадковий будинок, тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, яка не була прийнята іншими спадкоємцями.

Разом з тим, державний нотаріус Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишена Л.В. своїм листом № 1158/01-16 від 25 вересня 2017 рокуповідомила, що ОСОБА_3 не може бути закликаний до спадкування після смерті своєї матері.

За вказаних обставин позивач звернувся в суд з позовом та просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року позов задоволено. Вирішено: встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавицею ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Корделівка Калинівського району Вінницької області, на час відкриття спадщини; стягнути в рівних частках з ОСОБА_4, Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає неправомірним через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні, дійсним обставинам справи.

Просить рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року скасувати і постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення ґрунтується лише на письмових доказах, наданих в матеріали справи, зокрема судом в засіданні не було допитано жодних свідків, а заяви громадян ОСОБА_10. та ОСОБА_11 скаржник вважає неналежними доказами та такими, що не можуть підтвердити факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки вказані особи не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Ще апелянт зазначає, що судом неправомірно була взята до уваги довідка № 185 від 26.04.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Калинівської РДА, відповідно до якої позивач перебував на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та отримував компенсацію на непрацюючу працездатну особу, яка здійснює догляд за особою похилого віку, оскільки позивач за вказаною довідкою лише отримував додатковий дохід .

Вказує і те, що суд жодним чином не надав оцінки заяві третьої особи - Державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Василишиної Л.В., в якій вона заперечувала проти задоволення позову.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просить суд рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_12 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та відмовилися від клопотання про виклик свідків.

Позивач ОСОБА_4 вважає рішення суду першої інстанції правильним та просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися без поважних причин, будучи належно повідомленими про час на місце розгляду справи.

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши матеріали справи, оскаржуване рішення суду та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_6 ( а/с 3, 7).

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, на яке заведена спадкова справа у Калинівській державній нотаріальній конторі (а/с 31).

Вищевказане майно мати заповіла в рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Спадщину за заповітом у передбачений законом строк в порядку ст.1269 ЦК України прийняв лише ОСОБА_4.

Інші спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли та не відмовились від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, у відповідності до вимог ст.1273 цього Кодексу.

Вказані обставини визнаються сторонами у справі та в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, звільняються від доказування.

Ще судом встановлено, що починаючи з 2015 року і по день смерті матері з нею проживав її син - позивач ОСОБА_3.

Цей факт підтверджується заявою сільського голови Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області - Дудар Л.С. та доданими до заяви письмовими поясненнями сусідів покійної - ОСОБА_10 і ОСОБА_11, на підставі яких писалася сама заява сільського голови ( а/с 101,103, 104).

Згідно Довідки виконкому Корделівської сільської ради № 1253 від 15.09.2017 року, ОСОБА_3 з 2015 року по день смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживав разом з нею без реєстрації в житловому будинку в АДРЕСА_1 та здійснював за нею догляд.( а/с 29).

Відповідно до Довідки Управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області за № 185 від 26.04.2017 року ОСОБА_3 перебував на обліку в Управлінні та одержував компенсацію на непрацюючу працездатну особу, яка здійснює догляд за особою похилого віку80 років з 20.03.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року ( а/с 99).

З пояснень сторін встановлено, що позивач ОСОБА_4 отримав допомогу на поховання матері ОСОБА_6

З огляду на встановлені обставини та ст. ст. 12, 80, 81, 318 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заявленого позову.

Цей висновок правильний ще й тому, що, відповідач ОСОБА_4 у своєму письмовому відзиві від 14.01.2018 року та запереченні від 07.02.2018 року на позовну заяву позивача вказував, що у 2015 році позивач користувався материною субсидією; ніде не працював і жив на материну пенсію, за світло і газ не платив, користувався материною субсидією, чим відповідач ОСОБА_4 опосередковано підтвердив факт постійного проживання позивача з матір'ю у визначений період.( а/с 69, 114).

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні суду першої інстанції не допитувалися свідки є надуманими та такими, що суперечать процесуальним нормам, адже клопотання про допит свідків ніким з учасників справи не заявлялися; відповідно до ст. 76 ЦПК України показання свідків є доказами у справі. А згідно ст. 83 ЦПК України, до суду докази подаються саме учасниками справи, не судом.

Щодо того, що оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були допитані в якості свідків у судовому засіданні то їхні заяви слід вважати неналежними доказами, таке твердження теж суперечить нормам ЦПК України, оскільки заяви вказаних громадян є самостійними письмовими доказами, відповідно ст. ст. 76, 93 ЦПК України. Суд першої інстанції підставно визнав їх належними та допустимими доказами.

Апелянт також безпідставно та голослівно ставить під сумнів такий письмовий доказ, як Довідка Управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області за № 185 від 26.04.2017року.

Надуманими є і посилання апелянта на ст. 71 та ст. 72 ЖК України, оскільки право на житлове приміщення не є предметом даного позову.

Аргумент, що суд не надав оцінки заяві №157/01-16 від 12.02.2018 року третьої особи - державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Василишиної Л.В., у якій вона заперечувала проти задоволення позову, теж не спростовує оскаржуваного рішення, через те, що це не відповідає дійсності так, як суд зазначив у своєму рішенні про те, що державний нотаріус в судове засідання не з'явився, проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у заяві №157/01-16 від 12.02.2018 року (а/с 132). Більше суд не міг нічого вказати, оскільки у заяві, на яку посилалася державний нотаріус, йде мова про спадкове право, предметом же спору є факт постійного проживання.

Пояснення представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_12 за №6813 від 13.07.18 року не беруться до уваги, оскільки вони не передбачені ЦПК України.

Так, як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, то відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018 року.

Головуюча: /підпис/ В.С. Марчук

Судді: /підпис/ В.В. Сопрун

/підпис/ О.Ю. Береговий

Згідно з оригіналом В.С. Марчук