Справа № 303/956/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

з участю секретаря: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року у справі №303/956/17 (Головуючий: Пак М.М.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_16., ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання втративши право на житло та примусове виселення.

Позовні вимоги мотивує тим, що на електронних торгах «СЕТАМ» позивач придбала будинок АДРЕСА_1 і взяті на себе зобов'язання нею виконано своєчасно та в повній мірі. 09 грудня 2015 року позивач зареєструвала право власності та отримала Свідоцтво, яке зареєстровано в реєстрі за №3777.

Однак, після оформлення права власності на будинок, позивачу стало відомо, що в цьому будинку фактично проживають та зареєстровані ОСОБА_16. та ОСОБА_1, які у свою чергу на численні прохання щодо звільнення житла не реагують.

Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити позовні вимоги.

Під час розгляду справи, 27 липня 2017 року від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 до суду надійшла заява про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій просить визнати ОСОБА_16., ОСОБА_1 та її малолітню доньку ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 та виселити їх в примусовому порядку з вищевказаного будинку.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3, ОСОБА_7 та її малолітню дитину - ОСОБА_6, що втратили право користування житлом та виселено з будинковолодіння АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_8, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 1 280 грн. судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_11, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 24 квітня 2017 року вбачається, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2013 року засуджено ОСОБА_12 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, а також стягнуто з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_13 100 000 грн. моральної шкоди.

На підставі даного вироку, Мукачівським міськрайонним судом 28.10.2013 року виданий виконавчий лист, який надіслано до міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції для виконання та 10.12.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У зв'язку з тим, що заборгованість боржником ОСОБА_12 самостійно сплачена не була, 19.12.2013 року головним державним виконавцем міського відділу ДВС на підставі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження, а саме на будинок, який перебуває у власності ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_2

Спірний будинок на електронних торгах «СЕТАМ» придбала ОСОБА_2 про що 29 грудня 2015 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Біловар І.О. видано Свідоцтво зареєстроване в реєстрі №3777, яким посвідчено, що позивачу належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_3, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2015 року.

Матеріалами справи стверджується, що за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_16, ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтями 317, 319 ЦК України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені статтями 383 ЦК України, та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 29 грудня 2015 року, є власником будинку АДРЕСА_1 і за даною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_16., ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які звільняти будинок відмовляються і відповідачі порушують право користування та розпорядження нерухомим майном позивача як власника будинку, а тому позовні вимоги у частині усунення перешкод в користуванні власністю та виселення ОСОБА_16. та ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо задоволення позовних вимог позивача відносно малолітньої ОСОБА_6, судова колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Аналогічні вимоги містились в ч.1 ст.39 ЦПК України (2004 р.).

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_16 та ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання втративши право на житло та примусове виселення і 27.07.2017 року позивач подала заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, в якій просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом та виселення їх, а також малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та суд із врахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог 01 серпня 2017 року постановив рішення про задоволення позовних вимог, при цьому не вирішив питання про залучення до участі у справі законного представника - малолітньої особи, якими відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України є батьки. Про зміну (уточнення) позовних вимог, викладених у заяві позивача від 27.07.2017 року відповідачі не отримували, та були позбавлені можливості подати суду письмові заперечення проти позовних вимог із зазначенням доказів щодо малолітньої дитини на час розгляду справи у суді.

Ухвалою суду від 30.06.2017 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, а висновок органу опіки та піклування в матеріалах справи відсутній.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила права користування житлом та виселення скасувати і постановити у цій частині нове рішення у відповідності до п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст.379 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 серпня 2017 року у частині визнання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житлом та виселення з будинковолодіння АДРЕСА_1 скасувати і в цій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой