ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2600/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"12" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі проживає позивачка, її чоловік ОСОБА_4, двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, онука ОСОБА_7та зареєстрований відповідач, ОСОБА_3 - колишній зять позивачки, який з березня 2015 року в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі не має, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з вимогою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 20.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи (п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України).
Таким чином, суд вивчивши матеріали позовної заяви з врахуванням предмету позову, визнав за можливе розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.
В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з'явився,про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за останнім відомим місцем проживання(перебування), із заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення відповідно ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Вислухавши в поясненнях позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про права власності квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності (а.с.4).
Згідно довідки ф.3 виданої ОСББ «Позняки-Комфорт» № 43 від 20.10.2017 р. у власності квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_7 - онука та ОСОБА_3 - колишній чоловік (а.с. 6).
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 25.11.2015 р. шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3, зареєстрований 01.12.2012 р. Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києві з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2175 - розірвано. (а.с. 5).
Як вбачається з довідки № 33/10-17 від 17.10.2017 р. виданої ОСББ «Позняки-Комфорт» ОСОБА_3, зареєстрований в АДРЕСА_1 фактично в ній не проживає з березня 2015 року (а.с. 7).
Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі, що на даний час належить позивачу на праві власності, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не є співвласником або власником спірної квартири, у спірній квартирі фактично з березня 2015 року не проживає без поважних причин, витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги не сплачує, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться, не намагається вселитись, перешкод у користуванні житлом будь-хто із проживаючих відповідачу не чинить, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач втратив своє право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, тим самим задовольнивши вказаний позов.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 9, 13, 19, 76,-81, 89, 223, 245, 259, 263-265, 268, 274, 280, 352, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :