АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1181/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року апеляційний суду Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 18 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Побережної Н.П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, повний текст ухвали виготовлений 21 травня 2018 року ,-:

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з березня 2004 року вона з відповідачем проживали у фактичних шлюбних відносинах, а у липні 2007 року між ними було укладено шлюб, який розірвано рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року.

За час перебування у фактичних шлюбних відносинах та у шлюбі було набуте спільне майно.

На підставі викладеного, з врахуванням зменшених позовних вимог, позивач просила суд визнати факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вересня місяця 2004 року по 07 липня 2007 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно: причіп ПФ 01 «Фермер» д.з. НОМЕР_3 16.01.2007 року та автомобіль FORD TRANSIT д.з. НОМЕР_4, які були набуті ними під час спільного проживання.

Розділити спільне майно подружжя - житлове будинковолодіння з вбудованими магазинами та господарськими будівлями, розташоване в АДРЕСА_1, набуте під час шлюбу, в рівних частинах, визнавши за ОСОБА_2 право власності на ? частину зазначеного будинковолодіння.

Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за ? частину вартості спільного майна, набутого за час спільного проживання, а саме - причіп ПФ 01 «Фермер» 2005 року випуску д.з. НОМЕР_3 (вартістю 5000 гривень), автомобіль FORD TRANSIT 2006 року випуску д.з. НОМЕР_4 (вартістю 178100 гривень), а також компенсацію за ? частини вартості майна, придбаного за час шлюбу, а саме - причіп ПР ПВА2 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 ( вартістю 20600 гривень), автомобіль Ніссан Тіана 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 (вартістю 319000 гривень), а всього компенсацію в розмірі 261350 гривень.

Стягути з відповідача на користь позивача ? частку доходів приватного підприємства «Мрія» за 2015 рік.

Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати об'єктом спільного майна подружжя дохід фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за період з 2007 по 2015 роки в сумі 4907718 гривень 69 копійок та стягнути з ОСОБА_2 на його користь ? частку від доходу ФОП ОСОБА_2 в сумі 2453859 гривень 34 копійки.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 182).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18 травня 2018 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення.

На вирішення експертизи поставлені такі питання:

1. Які варіанти розподілу житлового будинку з вбудованими магазинами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, можливо визначити відповідно до часток співвласників (1/2:1/2) та вимог нормативно-правових актів?

2. Яка ринкова вартість житлового будинку з вбудованими магазинами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті заявлених позовних вимог. Зазначає, що підстави для призначення експертизи відсутні, оскільки зазначене майно не є спільним майном, а тому не може бути предметом поділу.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 заперечила проти її задоволення, вважає постановлену ухвалу законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання про проведення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питань, пов'язаних з вирішенням даного спору необхідні знання спеціалістів.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити необхідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору є поділ майна подружжя, зокрема житлового будинку з вбудованими магазинами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, питання щодо варіантів розподілу якого та визначення його ринкової вартості поставлені на вирішення експертизи.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що для забезпечення об'єктивності, неупередженості та повноти розгляду справи та забезпечуючи при цьому принцип рівності прав учасників щодо подання доказів, сприяючи реалізації вказаних прав сторін, постановлена ухвала є такою, що відповідає нормам як процесуального, так і матеріального права.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З довідки МСЕК вбачається, що ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності.

Відповідно до п.9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Однак апелянтом, 1 червня 2018 року, помилково було сплачено судовий збір, в сумі 1762 гривни, в зв'язку з чим, вказана сума, на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню платнику аліментів.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 18 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Побережної Н.П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 сплачений ним, 1 червня 2018 року, за квитанцією № 0.0..1 на рахунок № 0002 судовий збір в сумі 1762 гривни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 26 липня 2018 року.

Судді