РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2298/18

пр. № 2/759/3791/18

25 вересня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (03134, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2018 року засобами поштового зв'язку ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 звертається до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 (03134, АДРЕСА_1) вимогами якого є визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, а саме: квартирою АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 28.05.1997, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за № 3332-А/1081. Відповідно до напису Київської міської ради народних депутатів від 23 червня 1997 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована Київським бюро технічної інвентаризації на праві власності на підставі договору купівлі-продажу і записана у реєстрову книгу № 1426. Відповідно до відповіді на запит № 842/26 від 14.02.2018 року та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №26029843 від 30.01.2018 року у даній квартирі зареєстровано двоє людей, а саме ОСОБА_1 та її син - відповідач по даній справі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2011 року відповідач виїхав з вищезазначеної квартири та фактично по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. На прохання позивачки виписатися жодних дій не вчиняє. За інформацією позивачки, відповідач на даний час проживає на території Російської Федерації. Таким чином, на момент подання даної позовної заяви відповідач не проживає у вказаній та належній позивачу на праві власності квартирі протягом семи років (з 2011 року), що підтверджується актом, складеним майстром технічної дільниці ЖЕД-2 від 25 січня 2018 року, його особистих речей в квартирі також немає. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен бути визнаний судом таким, що втратив права на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, оскільки фактично не проживає в ній більше одного року та повинен бути знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

03.07.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву, позивачу роз'яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.42-43).

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиви від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 28.05.1997, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» за № 3332-А/1081. Відповідно до напису Київської міської ради народних депутатів від 23 червня 1997 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована Київським бюро технічної інвентаризації на праві власності на підставі договору купівлі-продажу і записана у реєстрову книгу № 1426 (а.с.4-5).

Відповідно до відповіді на запит № 842/26 від 14.02.2018 року та витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №26029843 від 30.01.2018 року у даній квартирі зареєстровано двоє людей, а саме ОСОБА_1 та її син - відповідач по даній справі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

З 2011 року відповідач виїхав з вищезазначеної квартири та фактично по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. На прохання позивачки виписатися жодних дій не вчиняє. За інформацією позивачки, відповідач на даний час проживає на території Російської Федерації.

Таким чином, на момент подання даної позовної заяви відповідач не проживає у вказаній та належній позивачу на праві власності квартирі протягом семи років (з 2011 року), що підтверджується актом, складеним майстром технічної дільниці ЖЕД-2 від 25 січня 2018 року, його особистих речей в квартирі також немає (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набула право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві приватної власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.6-13, 18, 19,77-79, 81, 89, 244-245, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (03134, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.

Визнати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 03134, АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць