Справа № 369/5111/17 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2204/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 33 24.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача: Гуля В.В.,

суддів: Верланова С.М., Голуб С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування майнової та моральної шкоди , -

в с т а н о в и л а:

у травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 10 вересня 2016 року, близько о 10 год. 45 хв. по вул. Якуніна в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області відбулося ДТП за участі автомобілів «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача та автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ 554М», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, якого згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року, визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті вказаного ДТП, автомобілю, який належить позивачу на праві власності було завдано технічні пошкодження, а саме пошкоджено капот, крило переднє праве, крило переднє ліве, передні стійки.

Автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М», номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/6868998 від 17 лютого 2016 року в ПАТ СК «Галицька».

27 жовтня 2016 року, керуючись ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач, як власник пошкодженого автомобіля звернулась до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою за вх. № 2403 про страхове відшкодування і надала всі необхідні документи.

Додатково до вказаної заяви, на дату огляду автомобіля страховим комісаром ПрАТ «СК «Галицька» вона надала рахунок СТО ТОВ «Авто Метрополіс» № АМ 16-00274 від 15 вересня 2016 року про розмір вартості відновлювальних робіт автомобіля в сумі 29 007,06 грн. з ПДВ.

06 січня 2017 року на її мобільний телефон надійшло смс-повідомлення з банку, про те, що на її банківський рахунок надійшли кошти в сумі 10499,90 грн., перераховані ПрАТ «СК «Галицька».

Оскільки виплачена сума страхового відшкодування була значно меншою, ніж необхідна для відновлення пошкодженого автомобіля, відповідно до рахунку СТО ТОВ «Авто Метрополіс» від № АМ 16-00274 від 15 вересня 2016 року про розмір вартості відновлювальних робіт автомобіля в сумі 29 007,06 грн. з ПДВ та відсутності письмового повідомлення (розрахунків), яке б пояснювало нарахування суми 10 499,90 грн., це стало підставою для звернення позивача до експерта для проведення експертизи для визначення матеріального збитку її автомобілю.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку встановлено, що матеріальний збиток становить 16 247,59 грн., тому страховою компанією їй було не доплачено 5 447, 69 грн. страхового відшкодування. У звіті вказано, що вартість відновлювального ремонту становить 23 660,76 грн..

Оскільки позивач не погодилась з розміром страхового відшкодування, 22 лютого 2017 року вона направила заяву на ім'я голови правління ПрАТ «СК «Галицька», в якій просила виплатити їй різницю в сумі 5 447,69 грн., та компенсувати витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 500 грн..

Кінцевий термін розрахунку виплати страхового відшкодування настав 25 січня 2017 року. Простроченням виплати є 105 днів від суми 5 447,69 грн.

У зв'язку з простроченням виплати грошових коштів з ПрАТ «СК «Галицька» зобов'язано сплатити за час прострочення: суму основного боргу - 5 447,69 грн., 3 % річних - 47,00 грн., пеню в сумі 431,04 грн., інфляційні збитки - 215,13 грн., збитки за проведення експертизи - 500 грн..

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» 5 447,69 грн. основного боргу, 47,00 грн. - 3 % річних за несвоєчасну виплату грошового зобов'язання, пеню в сумі 431,04 грн., інфляційні збитки в розмірі 215,13 грн., 500 грн. - збитків за проведення експертизи, та внаслідок протиправних дій 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районнго суду Київської області від 02 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», місце знаходження: 76018, Україна, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві 27 серпня 2016 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок відшкодування майнової шкоди 5 447,69 грн., 3 % річних - 47 грн., пеню - 431,04 грн., інфляційні збитки - 215,13 грн., а всього 6140,86 грн., та 500 грн. - витрат за проведення експертизи.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», місце знаходження: 76018, Україна, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Шевченківським РВ ГУДМС України в м. Києві 27 серпня 2016 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 640 грн..

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом не надано оцінки тому факту, що ПАТ «Страхова компанія «Галицька» свої зобов'язання виконало. Позивачу було направлено повідомлення про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування була погоджена, тому суд неправильно застосував норми матеріального права в цій частині, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати, решта відшкодовується винуватцем ДТП. У зв'язку з цим і підстав для стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат не має. При цьому за наявності двох висновків спеціалістів, які суперечать один одному, щодо суми завданої шкоди, суд безпідставно взяв за основу звіт про визначення матеріального збитку № 26-ф/16 від 22.12.2016 року наданого позивачем, який не може бути допустимим доказом, не призначивши у справі експертизу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 вересня 2016 року о 10 год. 45 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_5, власником якого є ОСОБА_5, страховий поліс № АЕ/6868998 в ПрАТ «СК «Галицька», в с. Кременище Києво-Святошинського району Київської області на вул. Якуніна, 10, допустив скочення автомобіля назад, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_6. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М», д/н НОМЕР_2 на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «СК «Галицька», згідно полісу № АЕ/6868998 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 лютого 2016 року.

Після настання страхового випадку 27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою за вх. № 2403 про страхове відшкодування, з долученими до неї всіма необхідними документами.

До заяви про страхове відшкодування від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 на дату огляду автомобіля страховим комісаром ПрАТ «СК «Галицька» надала рахунок СТО ТОВ «Авто Метрополіс» № АМ 16-00274 від 15 вересня 2016 року про розмір вартості відновлювальних робіт автомобіля в сумі 29 007,06 грн. з ПДВ.

06 січня 2017 року на свій мобільний телефон позивач отримала смс повідомлення з банку, про те що ПрАТ «СК «Галицька» зарахувало на її рахунок 10 499,90 грн..

Не погоджуючись з сумою страхового відшкодування, яка є значно меншою ніж необхідна для відновлення пошкодженого автомобіля, за відсутності письмового повідомлення (розрахунку щодо вказаної виплати) за визначенням вартості матеріального збитку останнього ОСОБА_2 звернулась до експерта ФОМ ОСОБА_7, згідно Звіту якого № 26-ф/16 від 22 грудня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, для відновлювального ремонту становить 23 660,76 грн.. Вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 16 247,59 грн., вартість матеріального збитку - 16 247,59 грн..

Експерт ОСОБА_7 повідомляв ПрАТ «СК «Галицька» про проведення експертного дослідження транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, яке проводилось 22 грудня 2016 року о 10 год. 00 хв., про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 32).

21 лютого 2017 року позивач із заявою звернулася до ПрАТ «СК «Галицька», в якій вона просила переглянути рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити їй різницю в сумі 5 447,69 грн. та компенсувати витрати в розмірі 500 грн. за проведення експертизи і ця заява була отримана уповноваженою особою відповідача 28 лютого 2017 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 11).

Відповіді на свою заяву від 21 лютого 2017 року позивач не отримала.

Також судом встановлено, що рішення ПрАТ «СК «Галицька» про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 10 499,90 грн. було прийнято 26 грудня 2016 року.

Вказане рішення було направлене ОСОБА_2 листом за вих. № 789 від 26 грудня 2016 року.

Страхове відшкодування в розмірі 10 499,90 грн. було виплачено ОСОБА_2 згідно платіжного доручення № 3046 від 06 січня 2017 року.

Згідно Звіту № 51С/09/16 про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику від 21 вересня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8 вартість матеріального збитку на момент оцінки, завданого власнику КТЗ «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні, з врахуванням ПДВ складає 12 599 грн. 88 коп.. Розмір матеріального збитку без ПДВ складає 10 499 грн. 90 коп..

Задовольняючи позов, частково суд прийшов до висновку, що всупереч вимогам ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач ОСОБА_2 була позбавлена права оскаржити в передбаченому законом порядку прийняте рішення страховика про виплату їй страхового відшкодування.

Оскільки страховик ПрАТ «СК «Галицька» не дочекавшись погодження рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 10 499,90 грн., виплатив ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в цьому розмірі згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 51С/09/16 від 21 вересня 2016 року.

На підставі викладено, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Галицька» на користь позивача ОСОБА_2 5 447,69 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, пені за 105 днів прострочення виплат, інфляційні та 3% річних.

Відмовляючи в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, що права позивача були порушені з боку відповідача.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений обов'язок страховика протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення, яке в разі не задоволення може бути оскаржене, в передбаченому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення ПрАТ «СК «Галицька» про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування в розмірі 10 499,90 грн., яке було прийнято 26 грудня 2016 року та направлено листом за вих. № 789 від 26 грудня 2016 року позивач не отримувала.

У справі відсутній для цього належний доказ - зворотнє поштове повідомлення.

Направлення листа в адресу позивача вреченням не вважається.

Щодо отримання рішення ПрАТ «СК «Галицька» про виплату страхового відшкодування позивач заперечує.

При цьому такі дії позивача щодо здійснення своєї оцінки відшкодування майнової шкоди, звернення до ПрАТ «СК «Галицька» із вимогою про перегляд їхнього рішення про виплату страхового відшкодування із виплатою різниці підтверджують вказані обставини.

Таким чином при виплаті страхового відшкодування між сторонами виник спір про розбіжність в розрахунку вартості відновлювального ремонту в частині вартості лакофарбового матеріалу.

Так, оцінювач ОСОБА_7 у звіті № 26-ф/16 від 22 грудня 2016 року прийшов до висновку, що вартість лакофарбового матеріалу для відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, складає 614,79 грн. (матеріал збіль/зменш на 90.0%).

А в звіті спеціаліста ПП "ГАЛавтоекспертиза" № 51С/09/16 від 21 вересня 2016 року вартість лакофарбового матеріалу для відновлювального ремонту автомобіля «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, складає 2902,90 грн. (матеріал збіль/зменш на 55.0%).

З викладеного вбачається, що відсутні підстави стверджувати, що між сторонами була узгоджена сума страхового відшкодування, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині, а також спростовує доводи про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права в тій частині, що відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати, решта відшкодовується винуватцем ДТП, оскільки полісом цивільно-правова відповідальність передбачена у межах 50000 грн. і сума страхового відшкодування разом із заявленими вимогами за межі ліміту відповідальності не виходять.

Згідно ст. ЦПК України 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що має бути підтверджено належними та допустими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх позовних вимог щодо розміру матеріальної шкоди позивачем надано рахунок СТО ТОВ «Авто Метрополіс» № АМ 16-00274 від 15 вересня 2016 року про розмір вартості відновлювальних робіт автомобіля в сумі 29 007,06 грн. з ПДВ.

Звіт № 26-ф/16 від 22 грудня 2016 року оцінювача ОСОБА_7, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, для відновлювального ремонту становить 23 660,76 грн.. Вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 16 247,59 грн., вартість матеріального збитку - 16 247,59 грн..

На підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог відповідачем надано Звіт № 51С/09/16 про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику від 21 вересня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_8 вартість матеріального збитку на момент оцінки, завданого власнику КТЗ «Suzuki Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні, з врахуванням ПДВ складає 12 599 грн. 88 коп. Розмір матеріального збитку без ПДВ складає 10 499 грн. 90 коп..

Клопотання про проведення у справі судової експертизи не заявлялося.

Знаючи про наявність наданих позивачем оцінок розміру шкоди більшим ніж власний звіт, позивач також не заявив у справі клопотання про призначення експертизи, а подала заяву про розгляд справи без її участі.

Оцінюючи надані сторонами письмові докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано задоволено позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, оскільки надані позивачем докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, є належними та у їх сукупності свідчать про заниження вартості відновлювального ремонту автомобіля на суму 5 447,69 грн.

У встановленому законодавством порядку дані обставини відповідачем не спростовано.

Оскільки відповідно до вимог ЦПК України, суд у даному випадку позбавлений повноважень призначити у справі експертизу з власної ініціативи, доводи апеляційної скарги і в цій частині є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 29 Закону Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: у зв'язку з пошкодження транспортного засобувідшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним

розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Пунктом 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. ст. 526, 625 ЦК України).

За таких обставин, коли у межах ліміту відповідальності відповідач своїх обов'язків по розрахунку не виконав, кінцевий термін розрахунку настав 25 січня 2017 року, то на день пред'явлення позову прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 5447,68 грн. становить 105 днів, тому за цей час прострочення страхового відшкодування 3 % річних складає 47 грн., пеня складає 431,04 грн., інфляційні збитки - 215,13 грн. Також підлягають стягненню і 500 грн. - витрат за проведення експертизи.

Розмір цих сум відповідачем не оспорюється.

Таким чином і в цій частині рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За таких обставин, коли апеляційна скарга не містить доводів, які є підставою для скасування судового рішення, вона задоволена бути не може.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: