Справа № 595/1381/18
Провадження №2/603/330/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини,

за участі:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_3,

відповідача: ОСОБА_2-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини, в якому із врахуванням змінених позовних вимог, просить дозволити ОСОБА_1 побачення з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 19.00 год. і другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год., святкові дні та релігійні свята за домовленістю з матірю дитини, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином. Місцем побачення просить встановити місце проживання позивача та місця культурно - розважального характеру: парк, дитячі ігрові майданчики та інші громадські місця, що призначені для повноцінного відпочинку дитини і відповідають віку дитини.

Позов обгрунтовано тим, що рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.12.2016 року у справі №595/1874/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання шлюбу, позивач намагається підтримувати нормальний звязок із синами, приймати участь у їх вихованні та утриманні, однак відповідач створює йому перешкоди у спілкуванні з молодшим сином ОСОБА_7, внаслідок чого він не може брати участі у вихованні дитини, чим порушуються його права як батька дитини, тому просить визначити спосіб його участі у вихованні дитини ОСОБА_4, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позовній заяві, відмовившись від частини позовних вимог, просять визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4, на умовах та згідно графіку, визначеного у висновку органу опіки та піклування Бучацької РДА від 12.10.2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні визнала, просить визначити спосіб участі батька у вихованні сина ОСОБА_4, на умовах та згідно графіку, визначеного у висновку органу опіки та піклування Бучацької РДА від 12.10.2018 року.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, не повідомивши про причини неявки. Подав заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Також, органом опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області до суду подано письмовий висновок щодо розв'язання спору відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України.

Заслухавши поясненя учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі зареєстрованому 24 квітня 1998 року, який розірваний рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2016 року.

Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (на даний час повнолітній) та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дані обставини встановлені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 грудня 2016 року та сторони їх не оспорюють.

Згідно зазначеного рішення, дитину ОСОБА_4, залишено на вихованні відповідача ОСОБА_8

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На даний час дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_2

Після припинення подружніх стосунків у сторін виникають непорозуміння щодо участі батька у вихованні дитини ОСОБА_4 та у добровільному порядку ними не досягнуто згоди щодо способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, виховання та розвиток дітей є обовязком батьків.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України).

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості .

Відповідно до ч. ч. 2 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р. (далі Конвенція про права дитини), яка набула чинності для України 27.09.1991 р., передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Такі ж положення містяться у ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Бучацької районної державної адміністрації №01-1427/01-01-22 від 12.10.2018 року, про участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки і піклування вважає за доцільне дозволити ОСОБА_1 побачення з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 19.00 год. і другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год., святкові дні та релігійні свята за домовленістю з матірю дитини.

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_4, виданої Бучацькою гімназею ім.В.М.Гнатюка, в ході спілкування із учнем ОСОБА_4 встановлено, що останній адекватно сприймає ситуацію, яка відбувається між його батьками. Події, що розгортаються, він переживає важко, але емоційно стримано з розумінням. Усвідомлює важливість свого рішення, і за його словами, одинаково сильно любить маму та тата, тому не може визначитися з ким із батьків хоче бути більше.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування та приходить до висновку, що побачення дитини з батьком слід проводити із врахуванням графіку побачень батька з дитиною, запропонованих органом опіки та піклування.

За таких обставин, беручи до уваги те, що участь позивача ОСОБА_1 у вихованні дитини є його правом та обовязком, враховуючи особу позивача, інтереси дитини, прохання матері дитини та пропозиції органу опіки та піклування, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із сином не буде перешкоджати його нормальному розвиткові, а тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, шляхом встановлення позивачу графіка побачень із малолітнім сином ОСОБА_4: в першу та третю суботу місяця з 10.00 год. до 19.00 год. і другу та четверту неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год., святкові дні та релігійні свята за домовленістю з матірю дитини, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.7, 141, 153, 159 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини задоволити.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановивши можливість побачення і спілкування в такі дні:

-в першу та третю суботу місяця з 10:00 год. до 19:00 год.;

-другу та четверту неділю місяця з 10:00 год. до 19:00 год.;

-святкові та релігійні свята за домовленістю з матірю дитини.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у його спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 у встановлений судом графік побачень.

Місцем побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 визначити: місце проживання ОСОБА_1 та місця культурно - розважального характеру: парк, дитячі ігрові майданчики та інші громадські місця, що призначені для повноцінного відпочинку дитини і відповідають віку дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_9