10.10.2018 Справа № 756/1528/17
№2/756/699/18
№756/1528/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

за участю секретаря судових засідань Лісовенка О.О.

представника позивача Гончаренко І.О.

представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві в загальному провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Фідобанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1154 від 03.04.2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 150000,00 доларів США терміном до 03.04.2028 зі сплатою 25,00% річних. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до якого останній несе солідарну відповідальність за виконання ОСОБА_5 зобов'язань з погашення кредитної заборгованості. Позичальник не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 28.12.2016 заборгованість по кредиту складає 125504,08 доларів США (в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку становить 3344767,82 грн.) та 21991,59 грн., що включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом у сумі 3043,60 доларів США, строкову заборгованість за кредитом у розмірі 115612,48 доларів США, прострочену заборгованість за відсотками у сумі 6174,86 доларів США, строкову заборгованість за відсотками у розмірі 673,14 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 21991,59 грн. Посилаючись на наведене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу в розмірі 125504,08 доларів США та 21991,59 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 3366759,41 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частках судовий збір у сумі 50501,40 грн.

Представник позивача Гончаренко І.О. у суді позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що банком не було надано документів, які підтверджують фактичне отримання позичальником коштів у повному обсязі, а також на відсутність правових підстав для стягнення боргу з поручителя, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припинено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне.

03.04.2008 між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 кредитний договір № 1154 від 03.04.2008, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 150000,00 доларів США терміном до 03.04.2028 зі сплатою 25,00% річних.

Згідно з п. 2.5.1. кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку погашення заборгованості за кредитом.

У випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, або перевищення сумою заборгованості позичальника суми кредиту більш як на десять відсотків або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, або істотних порушень цього договору, банк має право вимагати негайного дострокового повернення кредиту та негайного виконання належних до сплати боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині (п. 2.9.1 кредитного договору).

Пунктом 5.3.1. кредитного договору передбачено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредиту (його відповідної частини), сплати процентів за користування кредитом та комісій у визначені цим договором строки, позивальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 укладено договір поруки № 1154 від 03.04.2008, згідно з умовами якого ОСОБА_6 зобов'язався в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_5 боргових зобов'язань, що виникли кредитного договору від 03.04.2008.

Згідно з п. 1.2. договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

Кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі та підписані сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

З положень ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодувань збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов'язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 допустила порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів.

Станом на 28.12.2016 заборгованість за кредитним договором складає 125504,08 доларів США (в гривневому еквіваленті станом на дату розрахунку за курсом НБУ становить 3344767,82 грн.) та 21991,59 грн., що включає в себе: прострочену заборгованість за кредитом у сумі 3043,60 доларів США, строкову заборгованість за кредитом у розмірі 115612,48 доларів США, прострочену заборгованість за відсотками у сумі 6174,86 доларів США, строкову заборгованість за відсотками у розмірі 673,14 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у сумі 21991,59 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову представники відповідачів посилалися на відсутність документів, які підтверджують факт фактичного отримання позичальником грошових коштів у сумі 150000,00 доларів США, однак жодних доказів на підтвердження отримання коштів у іншому розмірі, ніж зазначено в договорі, відповідачами не надано, а тому суд вважає такі твердження безпідставними. До того ж суд звертає увагу на ту обставину, що до червня 2016 року ОСОБА_5 частково погашала кредит та сплачувала відсотки за користування ним, а отже визнавала свої зобов'язання за кредитним договором.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання представників відповідачів на припинення поруки з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, перед зверненням до суду позивач направив поручителю листа від 03.01.2017 із вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Вказана вимога отримана відповідачем 13.01.2017. Банк встановив строк, після спливу якого вимагав повного дострокового погашення боргу - 3 день після отримання вказаної вимоги.

Таким чином, строк повного дострокового погашення боргу поручителем настав 17.01.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відлік встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку починається із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

ПАТ «Фідобанк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 30.01.2017, тобто в межах шестимісячного строку від дня настання строку виконання зобов'язання (17.01.2017), встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України на подання позову до суду, а тому відсутні підстави вважати поруку припиненою.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» підлягають задоволенню, з відповідачів на користь банку підлягає солідарному стягненню борг у розмірі 3366759,41 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 25350,70 грн. з кожного.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. В.Васильківська, 10, ) до ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_6 (місце реєстрції: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» 3366759,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» по 25350,70 грн. судових витрат з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 10.10.2018.

Суддя М.Ю. Тітов