Справа № 675/1430/17
Провадження № 2/675/27/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2018 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької областів складі:

головуючого судді Демчука П.В.,

за участю секретаря судового засідання Григорєвої О.С.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста» про визнання договорів оренди землі недійсними та скасування їх державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернула в суд із позовом до ТОВ СП «Агрос-Віста» (далі - товариство), про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування їх державної реєстрації.

В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належать дві земельні ділянки: кадастровим номером :05:008:0009 площею 2,3142 га та кадастровим номером :05:008:0010 площею 2,2808 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які успадковані нею. У березні 2014 року представники товариства взяли у позивачки копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 23 листопада 2013 року та копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень від 29.11.2013 року, копію паспорта, ідентифікаційний код для підготовки до укладення договорів оренди земельних ділянок на 5 років. В подальшому про дату укладення договорів оренди зазначених земельних ділянок та їх реєстрації позивачку не повідомляли, а також не надавали для підпису самих договорів оренди.

У вересня 2014 року вона була запрошена до товариства, де і тримала два договори оренди земельних ділянок кадастровими номерами :05:008:0009 та :05:008:0010 з додатками.

Після ознайомлення з договорами оренди землі від 04 квітня 2014 року позивачці стало відомо про те, що вказані договори оренди земельних ділянок вона не підписувала, а підписи у договорах лише подібні до її підписів. Позивачка також зазначає, що вона нікого не уповноважувала на укладення договорів оренди земельних ділянок, які належать їй на праві приватної власності, а тому у даному позові просить визнати недійними договори оренди земельних ділянок від 04 квітня 2014 року та скасувати їх державну реєстрацію.

Позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, та вказав, що позивач регулярно та своєчасно отримувала оренду плату за використання її земельних ділянок, що є підтвердженням надання її згоди на існування орендних відносин.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до договорів оренди землі від 04 квітня 2014 року ОСОБА_1 передала в оренду для ТОВ СГП «Агрос-Віста» дві земельні ділянки з кадастровим номером :05:008:0009 площею 2,3142 га та кадастровим номером :05:008:0010 площею 2,2808 га на строк 10 років.

Позивачка заперечує про домовленість із відповідачем на укладення договору оренди земельних ділянок на строк 10 років, зазначає, що це відповідає її волевиявленню та суперечить її інтересам.

Вказані договори укладений від імені ОСОБА_1 та в них міститься підпис у графі «Орендодавець», однак ОСОБА_1 категорично заперечує, що цей договір був нею підписаний.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Особа яка, вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до висновку експерта № 1.1.-0122:18 від 12.10.2018р.:

1.Підпис у примірнику договору оренди землі (оренда земельної ділянки загальною площею 2,3142 га) від 04 квітня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрос-Віста», а саме у графі «Орендодавець», виконаний не ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, а іншою особою;

2.Підпис у примірнику договору оренди землі (оренда земельної ділянки загальною площею 2,2808 га) від 04 квітня 2014 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрос-Віста», а саме у графі «Орендодавець», виконаний не ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, а іншою особою.

За таких обставин слід дійти до висновку, що у позивачки було відсутнє волевиявлення на укладення спірного правочину і укладення цього правочину не відповідало її волі, а тому на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України такий правочин є недійсним з моменту його укладення.

При цьому та обставина, що позивака отримувала від товариства грошові кошти за користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, не вказує на відсутність порушення її прав. Отримання власником майна плати за фактичне використання цього майна іншою особою, а не в порядку оренди, не суперечить закону і не свідчить про відсутність порушення права власності позивача за встановлених обставин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що ним не було підписано спірний договір на оренду землі, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 704,80 грн. та 2250,32 грн. витрат, пов'язаних з проведенням судової почеркознавчої експертизи, витрати на правничу допомогу в сумі 10 459 грн. 20 коп., а всього 14 289 грн. 20 коп., відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,3142 га,кадастровий номер :05:008:0009, укладений 04 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста» та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 2,2808 га,кадастровий номер :05:008:0010, укладений 04 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Агрос-Віста» та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі сплаченого судового збору 1 280 грн., витрати на оплату експертизи в сумі 2 250 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 10 459 грн. 20 коп., а всього 14 289 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, паспорт НВ230115 виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 05.11.2002 року, місце реєстрації: с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Агрос-Віста», , адреса: Хмельницька область, Ізяславський район, село Влашанівка, вул. Героїв Майдану, 1а.

Повний текст рішення виготовлено 04 січня 2019 року.

Суддя П.В.Демчук