Справа № 289/2263/17
Номер провадження 2/289/223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

за участі: секретарів судового засідання Прокопчук А.Ю., Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4В, ОСОБА_5,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 05.04.2016, та складається з будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, який розташований на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :02:000:0304 відумерлою та передати її територіальній громаді ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Обгрунтовує заявлену вимогу тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2010 визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів вартістю 59 911,50 грн., вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :02:000:0304.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2014 припинено право власності ОСОБА_9 на 1/2 частину будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці за вказаною вище адресою і кадастровим номером та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію її вартості в розмірі 59 911,50 грн. та 599,11 грн. сплаченого судового збору, а всього суму 60 510,61 грн.. На підставі цього рішення суду видано та предявлено до виконання до Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві виконавчий лист № 2/289/130/14 від 02.04.2014, а 06.05.2014 відкрито виконавче провадження № 43178327 та 21.05.2014 постановою держвиконавця накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 та оголошено заборону на його відчуження. Постановою держвиконавця від 29.05.2014 було закінчено виконавче провадження на підставі заяви стягувача ОСОБА_1 про направлення виконавчого документу за місцем знаходження майна боржника, а постановою ВДВС Радомишльського РУЮ у Житомирській області від 16.06.2014 відкрито виконавче провадження № 436911642 по виконавчому листу № 2/289/130/14 від 02.04.2014.

05.04.2016 ОСОБА_3 помер, на момент смерті йому належало право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів вартістю 59 911,50 грн., вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2010 та право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці за вказаною вище адресою і кадастровим номером згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2014. Заборгованість ОСОБА_3 у розмірі 60 210,61 грн. так і не була стягнена в інтересах ОСОБА_1. Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його діти відповідачі у справі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, однак, останні звернулися із заявами про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3. Враховуючи викладене, позивач вважає, що спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, має набути ОСОБА_6 сільська рада Радомишльського району Житомирської області як відумерлу спадщину.

На даний час власником земельної ділянки в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області є син померлого ОСОБА_8 на підставі договору дарування земельної ділянки від 28.12.2012, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Ухвалою від 05.01.2018 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання та встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.46).

02.04.2018 відповідач ОСОБА_8 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені вимоги позивача не визнає та вважає їх незаконними та безпідставними, посилаючись на те, що земельна ділянка на території ГО ОК СГК «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :02:000:0304 належить йому ОСОБА_8 на праві власності. Однак, позивач нічим не підтверджує, що будівельні матеріали на даній земельній ділянці саме покійного батька ОСОБА_3, а не інших осіб, при цьому посилається на Договір дарування від 2012 року, в якому зазначено, що станом на 18.12.2012 на вказаній в договорі земельній ділянці будівництво не розпочате. Зазначає, що покійний батько з 2010 року по 2012 рік спірні будівельні матеріали, вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію розібрав та продав, тому ОСОБА_6 сільська рада Радомишльського району Житомирської області в разі задоволення позову набуде тільки боргові зобовязання покійного ОСОБА_3, а майна відумерлої спадщини не буде. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, з урахуванням викладених у відзиві доводів (а.с.90-92).

Ухвалою суду від 02.04.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.96).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_6 сільська рада Радомишльського району Житомирської області про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, однак, в судове засідання свого представника не направив, відзив на позовну заяву у визначений судом строк не подав, свою позицію щодо позову не висловлював.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву, клопотань від нього до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача заперечував, посилаючись на обставини, зазначені в відзиві на позов. Крім того, зазначив, що позивачем залучено неналежного відповідача ОСОБА_6 сільську раду Радомишльського району Житомирської області, так як будівельні матеріали являються рухомим майном, а тому спадщина має відійти територіальній громаді за місцем відкриття спадщини м. Київ. Щодо наданих позивачем доказів зазначив, що вони мають ознаки фальсифікації, а покази свідка не можна брати до уваги, так як у свідка існує конфлікт з відповідачами, а тому її покази не можуть бути обєктивними.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона має дачний будинок по вул. Лісовій, 18, по сусідству знаходиться земельна ділянка, на якій розташований будинок, побудований ще в 1990-ті роки первісним власником Гніденком, у якого колишнє подружжя ОСОБА_8 купили цей будинок, свідок спілкувалася з останніми і декілька разів бувала в будинку. Ніяких очевидних змін, перебудов, руйнації в будинку до теперішнього часу не вбачається, лише нові господарі змінили вхідні двері, так як старі були вже зовсім не придатні для експлуатації. Їй відомо, що в період з 2010 року по 2012 рік ніхто спірний будинок не розбирав, вказаний будинок стоїть на своєму місці до теперішнього часу. Щодо зміни нумерації будинків повідомила, що раніше були зазначені лише номера дільниць, а потім, не памятає точно дату, додали назву вулиці Лісова та присвоїли номера будинків. Щодо конфлікту з відповідачами повідомила, що минулого року один із відповідачів ОСОБА_7 вдарив її, однак, справа до суду не дійшла, вони примирилися і на даний час конфлікт вичерпаний.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Оскільки в даній конкретній справі існує спір про право, то позивач звернувся з вимогою про визнання спадщини відумерлою в позовному провадженні.

Згідно ст. 1220 ЦК України, визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 помер 05.04.2016 в м. Києві, актовий запис від 05.04.2016 № 454 (а.с.8). Тобто, з 05.04.2016 відкрилась спадщина померлого громадянина ОСОБА_3.

Як вбачається із копії спадкової справи № 17/2016 до майна померлого 05.04.2016 ОСОБА_3, 15.09.2016 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із претензією звернулася ОСОБА_1, зазначивши, що вона є кредитором по відношенню до майна померлого ОСОБА_3 щодо стягнення з нього 59911,50 грн. на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2014. Також в матеріалах спадкової справи знаходяться заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 29.09.2016, в яких останні відмовляються від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті їх батька ОСОБА_3.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2010 визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині на будівельні матеріали вартістю по 59 911,50 грн., вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій (ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.11.2013 виправлено описку в рішенні а.с.207), 108 с. Тетерів Радомишльського району Житомирської області (а.с.13-15).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2014, яке набрало законної сили 23.03.2014, припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 108 ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 108 ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, у зв'язку із неможливістю їх виділення в натурі у розмірі 59 911,50 грн. та 599,11 грн. сплаченого нею судового збору по справі (а.с.9-12).

На виконання вказаного рішення суду, 02.04.2014 було видано виконавчий лист № 2/289/130/14 (а.с.17), постановою державного виконавця від 21.05.2014 з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.19).

Із роздруківки з Єдиного державного реєстру виконавчих поводжень вбачається, що до Радомишльського районного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області виконавчий лист № 2/289/130/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 59911,50 грн. надійшов на виконання 13.06.2014, 16.06.2014 відкрито виконавче провадження (а.с.22,23-24).

Як вбачається із наявної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 19.11.2005, ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0593 га кадастровий номер :08:001:0013, розташована на території колективного садівничого товариства «Івушка» вул. Лісова, 108 (а.с.28).

Згідно договору дарування земельної ділянки від 28.12.2012, ОСОБА_3 передав у власність (в дар) земельну ділянку площею 0,053 га ОСОБА_8, а останній прийняв у власність (в дар) земельну ділянку площею 0,053 га, що розташована Житомирська область, Радомишльський район, ОСОБА_6 сільська рада, ГО ОК СГК «Івушка», вул. Лісова, 19 (а.с.62).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником земельної ділянки за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с/рада ОСОБА_6, «Івушка» садово-городній кооператив» обслуговуючий кооператив, земельна ділянка 19, являється ОСОБА_8 на підставі договору дарування земельної ділянки (а.с.60-61).

Суд не бере до уваги довідку (а.с.182), підписану головою ОК СГК «Івушка» ОСОБА_12 від 12.06.2018, так як згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань «Садово-городній кооператив «Івушка» уповноваженим представляти вказану юридичну особу обрано ОСОБА_13 (а.с.203,204).

Статтею 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У разі якщо на об'єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Особи, які мають право або зобов'язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст. 1231 цього Кодексу.

Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.

Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на момент смерті ОСОБА_3 був єдиним повноправним власником будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вулиці Лісовій, 19 (до зміни нумерації будинків - 108). Доводи представників відповідача ОСОБА_8 про те, що з 2010 року по 2012 рік ОСОБА_8, який помер 05.04.2016, спірні будівельні матеріали вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, розібрав і продав суд відхиляє як не доведені належними, допустимими і достатніми доказами та спростовані показами свідка ОСОБА_11, яка під розписку була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та давала покази під присягою, підстави визнати покази свідка недостовірними у суду відсутні.

Посилання представника відповідача на предявлення позову до ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області як неналежного відповідача являються безпідставними з огляду на те, що у відповідності до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно ч. 1 ст .181 ЦК України саме фізична прив'язка об'єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їхнього знецінення та зміни їхнього призначення, є основним критерієм віднесення речей до нерухомих.

Суд при цьому звертає увагу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2010, в якому зазначено, що «в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що подружжя Березнюк-Василенко здійснювалося будівництво першого та другого поверхів садового будинку, який не введено в експлуатацію… Згідно з Висновком № 13840/13841 судової будівельно-технічної експертизи від 12 грудня 2008 р. залишкова вартість будівельних матеріалів (будинковолодіння) складає 119 823,0 грн…» (а.с.14 зворот.) та рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2014, в якому вказано, що «виділити в натурі будівельні матеріали, що вкладені в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, розташованого на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 108 ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області неможливо без втрати їх цільового призначення та зменшення їх вартості» (а.с.10).

Згідно правового висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 07.09.2016 у справі № 6-47цс16, виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Також не заслуговують на увагу суду посилання представника відповідача на те, що надані позивачем докази мають ознаки фальсифікації, так як відповідні заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим суду не подавалися.

Таким чином, оскільки спадкове майно померлого 05.04.2016 ОСОБА_3 ніхто не прийняв, а час, що сплив з моменту смерті, перевищує один рік, то заява ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-83, 89, 141, 264-268 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1221, 1277 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 04114; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області (місцезнаходження: вул. Леніна, 241, с. Макалевичі, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12210; ), ОСОБА_7 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 02217; РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_8 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 02217; РНОКПП НОМЕР_3) про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, який помер 05.04.2016, що складається з будівельних матеріалів, вкладених в будівництво першого та другого поверхів садового будинку, не введеного в експлуатацію, який розташований на земельній ділянці в садовому товаристві «Івушка» по вул. Лісовій, 19, ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :02:000:0304 відумерлою та передати її територіальній громаді ОСОБА_6 сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_14

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)