ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8697/18
провадження № 2/753/5352/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Даниленко В.В., розглянувши заяву предстаника позивача, Майтапової В.Ю. про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

14.05.2018 року Публічне акціонерне товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.05.2018 року разом з позовною заявою предстаник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на нерухоме майно, яке перебувє у власності ОСОБА_4, а саме на: нежитлову будівлю «А», загальною площею 126,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку за кадастровим НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_3; земельну ділянку за кадастровим НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_4 оскільки невжиття таких заходів, на думку позивача може унеможливити реальне виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, співставивши їх вимоги у відповідності до вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або в судовому засіданні ( залежно від стадії розгляду справи).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи розмір позовних вимог та ціну позову, яка складає 1 326 264 грн. 01 коп., а також заходи забезпечення позову, які заявник просить застосувати, вважаю, що дані заходи не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, як вбачається із матеріалів заяви, позивачем не наведено обґрунтованих обставин і не надано жодних доказів, які б підтверджували реальний намір відповідача відчужити належне йому майно третім особам або існує реальна загроза невиконання чи істотного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши доводи про наявність реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що дана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 149 - 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви предстаника позивача, Майтапової В.Ю. про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ В.В. ДАНИЛЕНКО