Справа № 495/1229/18
№ провадження 2/495/1269/2018
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
10 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Бучка І.В.,
Справа № 495/1229/18
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 41 в житловому будинку № 29 по вул. Перемоги в м. Білгород - Дністровському Одеської області, вказуючи, що вона на підставі договору дарування квартири є власником квартири № 41, що розташована за адресою: вул. Перемоги, 29 в м. Білгород - Дністровському Одеської області, що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно, виданим 30.07. 2004 року та договором дарування від 25.06.2004 року.
Згідно записів домової книги в квартирі № 41 в житловому будинку № 29 по вул. перемоги у м. Білгород - Дністровському Одеської області зареєстрована її сестра ОСОБА_2, яка з 2013 року виїхала у невідомому напрямку, забравши всі свої речі.
Оскільки добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому позивач і звернулася з позовом до суду.
Позивач позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, про що надала заяву.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не сповістила, відзив на позовні вимоги позивача нею не наданий, про що в матеріалах справи мається повідомлення.
Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 10.10.2018 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд розглядає справу за відсутність позивача, відповідно до наданої нею заяви, відповідача належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази надані позивачем по справі, суд приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач є власником квартири № 41, що розташована за адресою: вул. Перемоги, 29 в м. Білгород - Дністровському Одеської області, що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно, виданим 30.07. 2004 року та договором дарування від 25.06.2004 року. /л.с. 6-7/
Згідно записів домової книги в квартирі № 41 в житловому будинку № 29 по вул. перемоги у м. Білгород - Дністровському Одеської області зареєстрована сестра позивача, відповідач по справі ОСОБА_2.
Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, відповідач з 2013 року виїхала у невідомому напрямку, забравши всі свої речі, належних їй речей не має, втратила інтерес до вказаної житлової площі, що підтверджується актами про не проживання /л.с. 11-13/; довідкою про склад сімї ЖБК "Схід-8" від 26.01.2017 року /л.с. 14/; довідкою ЖБК "Схід-8", від 08.02.2018 року про склад сімї, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрована, однак не проживає з 2013 року /л.с. 10/.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей та вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право власності, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
При таких обставинах, с урахуванням того, що відповідач порушує права позивача, оскільки не надає їй можливості користуватися своїми правами, як власника нерухомості, користуватися пільгами, які визначені законом, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Керуючись ст. ст. 319, 391, 321, 386 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 281, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 41 в житловому будинку № 29 по вул. Перемоги в м. Білгород - Дністровському Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.