Єдиний унікальний номер 725/3807/18
Номер провадження 2/725/585/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Дженджері К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну порядку користування приміщеннями в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зміну порядку користування приміщеннями в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.07.1996 року квартири АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2017 року право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру припинено та визначено частки кожного з них по 1/3.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.02.2017 року встановлено порядок користування в квартирі, згідно якого позивачу виділено в користування кімната 2-4 площе. 18,9 кв.м., ОСОБА_2 - кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_3, - кімнату 2-3 площею 17,30 кв.м. інші приміщення квартири залишено в загальному користуванні.

Зазначив, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 у нього виникають перешкоди у користуванні виділеною йому житловою кімнатою, оскільки вона є не є відокремленою та щоб до неї зайти потрібно пройти через кімнату 2-5 яка виділена ОСОБА_2 або ж через кімнату 2-3 яка виділена за ОСОБА_3.

При цьому відповідачка ОСОБА_4 у спірній квартирі не проживає, виділена їй кімната зачинена, внаслідок чого пройти через неї до своєї кімнати позивач не може, як і не може пройти до свого приміщення через кімнату ОСОБА_2 оскільки вона також її постійно зачиняє.

Враховуючи те, що позивач фактично позбавлений реального володіти та користуватися кімнатою 2-4 площею 18,9 кв.м. просив суд змінити порядок користування в квартирі, а саме виділити ОСОБА_2 кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_3 кімнату 2-4 площею 18,90 кв.м., а позивачу виділити кімнату площею 17,30 кв.м.. Інші приміщення: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, передпокій ,комору - залишити в загальному користуванні.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого з доводами позивача не згідні, оскільки його ствердження про наявність перешкод у користуванні ним виділеної кімнати не відповідають дійсності. Відповідач ОСОБА_2 є лежачою хворою яка потребує постійного догляду. Такий догляд здійснює ОСОБА_3 яка є її дочкою. Міжкімнатні двері у спірній квартирі взагалі не зачиняються, а отже доводи позивача є неправдивими. Крім того зазначили, що позивач не проживає у вказаній квартирі з моменту подачі позовів до суду та на зв'язок не виходив. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником позивача - адвокатом ОСОБА_5 надано відповідь на відзив згідно якого позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від їх представника - ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнали та проти задоволення позову в межах заявлених вимог не заперечують.

Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

Заочним рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.08.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визначено частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 загальною площе., 94,90 кв.м. рівними ,по 1/3 частки у кожного. Право спільної сумісної власності на квартиру припинено (а.с.11,12).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.02.2017 року встановлено порядок користування в квартирі АДРЕСА_1, а саме: виділено ОСОБА_1 кімнату 2-4 площею 18,90 кв.м., ОСОБА_2 кімнату 2-5 площею 20,20 кв.м., ОСОБА_3 кімнату 2-3 площею 17,30 кв.м., інші приміщення, а саме: кухню площею 11,10 кв.м., ванну кімнату площею 4,10 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., коридор площею 5,90 кв.м., передпокій площею 11,60 кв.м., комору (вбудовану шафу) - залишено в загальному користуванні (а.с. 14).

Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Так відповідно до ч.1, ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Як встановлено спірна квартира складається із трьох кімнат: 2-3 площею 17,30 кв.м., 2-4 площею 18.90 кв.м. та 2-5 площею 20,20 кв.м..

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, кімната 2-4, яка відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.02.2017 року виділена позивачу не має відокремленого входу, натомість вхід до неї можливий через кімнату 2-3 чи кімнату 2-5 які виділено відповідачам (а.с. 9, 13).

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.01.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що сторони - співвласники квартири не можуть у добровільному порядку досягти згоди між собою, щодо користування квартирою.

Враховуючи наявність спору між співвласниками, щодо користування виділеними приміщеннями квартири, відсутність відокремленого входу до кімнати 2-4 яку виділено позивачу, а також те, що площа кімнати 2-3 яку просить виділити у користування позивач є меншою ніж та яка йому виділена, однак має відокремлений вхід та визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 355, 358 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 95, 206, 247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1) про зміну порядку користування приміщеннями в квартирі, що належить на праві спільної часткової власності - задовольнити.

Змінити порядок користування в квартирі АДРЕСА_1, а саме: виділити ОСОБА_2 кімнату 2-5, площею 20,20 кв.м., виділити ОСОБА_3, кімнату 2-4, площею 18,90 кв.м., виділити ОСОБА_1, кімнату 2-3, площею 17,30 кв.м..

Інші приміщення квартири, а саме: кухню, площею 11,10 кв.м., ванну кімнату, площею 4,10 кв.м., вбиральню площею 1,10 кв.м., коридор площею 5-90 кв.м., передпокій площею 11,60 кв.м., комору (вбудовану шафу) - залишити в загальному користуванні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун