РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1012/18

Провадження № 2/414/292/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Нагорянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Позивач є донькою померлого та спадкоємцем першої черги.

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також 13.12.2017 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Виконуючий обов'язки державного нотаріуса Кремінської районної державної нотаріальної контори Меренков Ю.В. відмовив позивачу ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок, а саме свідоцтво про право власності. Отримати дублікат вказаного документа не вбачається можливим у зв'язку зі смертю ОСОБА_5

У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

06.06.2018 ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування у виконуючого обов'язки державного нотаріуса Кремінської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори завіреної належним чином копії спадкової справи № 100/2004, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с. 35).

12.07.2018 ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про заміну неналежного відповідача ОСОБА_4 належним відповідачем - Кремінською міською радою Луганської області (а.с. 65).

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, остання надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, а також вказала, що позовні вони підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, кремінський міський голова Прокопенко Ю.О. надав суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги Кремінська міська рада визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядав цивільну справу за наявними у справі матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, судд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кремінна Луганської області та є рідною донькою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 років у м. Кремінна Луганської області. Зазначені обставини підтверджуються паспортом та свідоцтвом про народження позивача, а також свідоцтвом про смерть батька позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 8, 10, 50).

З листа Комунального підприємства «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» № 386 від 05.12.2017 вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року об'єкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 20.02.1964 в КП «Кремінське РБТІ» в реєстровій книзі 29 за № 5377 на праві власності за ОСОБА_8, ОСОБА_9 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Кремінською державною нотаріальною конторою 23.01.1958, реєстр № 70. В інвентаризаційній справі на об'єкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований за адресою: АДРЕСА_1, є відмітка про укладення з ОСОБА_8, ОСОБА_9 договору довічного утримання з ОСОБА_5. Зазаначений договір посвідчений Кремінською державною нотаріальною конторою 02.11.1988, реєстр № 3335. Копія договору в інвентаризаційній справі відсутня. Остання інвентаризація проводилася 31.08.2010. Інформація щодо дійсних розмірів площ та технічного стану нерухомого майна за вищевказаною адресою станом на 05.12.2017 в КП «Кремінське РБТІ» відсутня (а.с. 11).

З експертного висновку про оцінку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, ринкова вартість житлового будинку складає 78800 грн (а.с. 16-20).

Відповідно до вимог ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви, у той час як мати позивача ОСОБА_4 не претендує на вказаний житловий будинок, оскільки в межах строку прийняття спадщини відмовилася від неї шляхом подання відповідної письмової заяви до нотаріуса. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні. Зазначені обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні належним чином завіреними документами зі спадкової справи № 100/2004, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с. 15, 42-57).

З постанови приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області № 242/02-31 від 13.12.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що під час розгляду заяви ОСОБА_10, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, було відмовлено у зв'язку з тим, що представником заявника ОСОБА_10 не надано документів, які підтверджують право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Кремінською ДНК 23.01.1958 під реєстровим № 70 та договір довічного утримання, посвідчений Кремінською ДНК 02.11.1988 під реєстровим № 3335, дублікати яких отримати неможливо, оскільки справи Кремінської державної нотаріальної контори до 2000 року включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, і які залишилися на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України та з якими немає поштового зв'язку (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу, який своєю постановою відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, є відсутність у позивача документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Отже, судом встановлено, що отримати дублікати правовстановлюючих документів позивач не має можливості, оскільки зазначені документи, так само як і нотаріальний архів, знаходяться у м. Луганськ, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, яка наразі непідконтрольна законній українській владі.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач надав суду письмову заяву, в якій безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_5, а саме на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кремінської міської ради Луганської області (ідентифікаційний код 21757011; місцезнаходження: Луганська область, м. Кремінна, пр. Дружби, 13) про визнання права власності на спадкове майно-задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт НОМЕР_3; місце проживання: АДРЕСА_2) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Безкровний