Справа № 444/3610/18
Провадження № 2/444/1462/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права середню земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи: Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права середню земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6-156871 від 10.04.1997 року ОСОБА_2 на підставі рішення Надичівської сільської ради від 20.06.1995 року отримала у приватну власність земельну ділянку площею 1,89 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

Зазначає, що ОСОБА_2 померла 22.06.2014 року у віці 79 років.

Згідно свідоцтва про народження, актовий запис №43 від 27.06.1967 року він, ОСОБА_1, народився 01.06.1967 року і його мамою є ОСОБА_2.

Позивач стверджує, що відповідно до заповіту від 18.05.2009 року ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла йому, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він звернувся 23.10.2018 року до Жовківської державної нотаріальної контори і отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53772342 після смерті ОСОБА_2.

Вказує, що Жовківська державна нотаріальна контора 16.11.2018 року видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у якому зазначено, що спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2, яка померла 22 червня 2014 року, є він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині майнового паю.

В той же час Жовківською державною нотаріальною конторою 16.11.2018 року листом №2653/01-16 повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 1,89 га., що розташований на території Надичівської сільської ради, Жовківського району Львівської області, який належить ОСОБА_2, померлій 22 червня 2014 року, необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документа нового зразка на вищезгаданий земельний пай, який водночас ним не може бути предявлений у звязку із втратою ОСОБА_2 цивільної правоздатності та дієздатності.

А тому просить визнати в порядку спадкування за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.06.2014 року, право на землю (середню земельну частку), площею 1,89 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, на яку померла мала право відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-156871 від 10.04.1997 року.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити.

Представник відповідача-Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнають.

Представник третьої особи Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не зявилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії сертифікату серії ЛВ № 6-156871 від 10.04.1997 року вбачається, що такий видано Надичівською сільською радою ОСОБА_2, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,89 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Надичівської сільської ради.

З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 361134, яке видано Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 23.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 померла 22.06.2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 25.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ще протягом життя, а саме 18.05.2009 року ОСОБА_2 склала заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своєму сину ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 12. По даних, які знаходяться у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не скасовано.

З копії свідоцтва про народження серії 1-АГ № 025555 вбачається, що ОСОБА_1 народився 01.06.1967 року, його батьком є ОСОБА_4, матірю ОСОБА_2.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Із копії довідки, виданої виконкомом Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 2021 від 19.10.2018 року, вбачається про те, що гр. ОСОБА_1 проживав разом із померлою мамою ОСОБА_2 до дня її смерті, 22.06.2014 року, в с. Стронятин, вул. Підланки, 10, Жовківського району Львівської області і вели спільне господарство.

А тому позивач прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_2.

Як вбачається із копії спадкової справи, позивач ОСОБА_1 подав у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Стронятин, вул. Підланки, буд. 10, Жовківського району Львівської області, право на земельну частку (пай) площею 1,89 га, що розташований на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_5 16.11.2018 року ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою с. Стронятин, вул. Підланки, буд. 10, Жовківського району Львівської області та майновий пай в сумі 705,00 грн., який знаходиться у власності сільськогосподарського підприємства ТзОВ "Колос", с. Надичі, Жовківського району Львівської області.

В той же час листом від 16.11.2018 року № 2353/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай) площею 1,89 га, що розташований на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, оскільки позивачем не подано сертифікату на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового зразка на вищевказаний земельний пай.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.06.2014 року,, прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав на день смерті із спадкодавцем, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 1,89 га, яка належала померлій не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.06.2014 року, право на середню земельну частку (пай) площею 1,89 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Надичівської сільської ради, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156871 від 10.04.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.