Справа № 369/2519/17 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/2203/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 33 25.07.2018
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Яворського М.А.,

секретар судового засідання: Гуторка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року у складі судді Усатова Д.Д. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що 04 травня 2016 року о 16 год. 35 хв. по вулиці Петровського, що в селі Петрівське, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки Citroen Berlingo, виїжджаючи з прилеглої території на проїзну частину не надав переваги в русі автомобілю марки Chevrolet Aveo, під кермуванням ОСОБА_3 під час руху на проїзній частині, в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 травня 2016 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку складає 100904, 83 грн.. За визначення вартості матеріального збитку позивачем було сплачено 2000,00 грн.. Моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 10000,00 грн..

Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь у якості відшкодування заподіяного матеріального збитку 100904,83 грн., у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду 10000,00 грн., 2000,00 грн. витрат понесених на визначення вартості матеріального збитку, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, грошові витрати у якості відшкодування заподіяного матеріального збитку в розмірі 100904, 83 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, судові витрати у розмірі 1669,04 грн. та 2000,00 грн. витрат понесених на визначення вартості матеріального збитку. У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що оцінка КТЗ проведена з порушенням законодавства, оскільки відсутні копії телеграм про виклик його на огляд пошкоджень автомобіля. Вважає, що вся відповідальність за відшкодування матеріальної шкоди покладена на страхову компанію ПАТ «СК «Скайд». Вважає, що суд неправомірно стягнув відшкодування моральної шкоди. Вважає, що наявність квитанції на 2000,00 грн. не є достатнім для покладення на нього витрат за проведення оцінки КТЗ. Вважає, що суд умисно не мотивував чому вважає за необхідне стягнути з нього витрати по сплаті позивачем судового збору.

Позивач ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 у встановлений апеляційним судом строк не надав.

25 липня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через канцелярію Апеляційного суду Київської області надали заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду, відповідно до умов якої: відповідач ОСОБА_2 протягом шести місяців після вступу у законну силу ухвали Апеляційного суду Київської області про затвердження мирової угоди, рівними частинами по сім тисяч п'ятсот гривень, протягом шести місяців 2018-2019 років, сплачує загальну суму матеріальних збитків, заподіяних ним ОСОБА_3 під час ДТП у розмірі 45000,00 грн., а позивач ОСОБА_3 приймає ці кошти і відмовляється від 55904,83 грн. присуджених йому судом матеріальних збитків, і 1000,00 грн. моральної шкоди, судових витрат у розмірі 1669,04 грн., і 2000,00 грн. витрат за послуги оцінювача заподіяної шкоди, всього на загальну суму 75573,87 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Колегія суддів не вбачає у змісті мирової угоди порушень прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, мирова угода стосується лише прав та обов'язків сторін, мирова угода відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, а тому наявні всі підстави для її затвердження судом.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданої письмової мирової угоди, яка відповідає вимогам закону наявні підстави для визнання нечинним судового заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року, яким закінчено розгляд справи, та закриття провадження у справі відповідно до ст.373 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно до умов якої:

1.Відповідач ОСОБА_2 протягом шести місяців після вступу у законну силу ухвали Апеляційного суду Київської області про затвердження мирової угоди, рівними частинами по сім тисяч п'ятсот гривень, протягом шести місяців 2018-2019 років, сплачує загальну суму матеріальних збитків, заподіяних ним ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 45000,00 грн., а позивач ОСОБА_3 приймає ці кошти і відмовляється від 55904,83 грн., присуджених йому судом матеріальних збитків, і 1000,00 грн. моральної шкоди, судових витрат у розмірі 1669,04 грн., і 2000,00 грн. витрат за послуги оцінювача заподіяної шкоди, всього на загальну суму 75573,87 грн.

Визнати нечинним заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Строк пред'явлення до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_3, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено «25» липня 2018 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіЮ.М. Кулішенко
М.А. Яворський