Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2018 Справа №607/5814/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участі секретаря с/з Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2011 року вирішено стягувати з нього ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки він є інвалідом 2-ї групи та єдиним його доходом є пенсія у розмірі 5461 грн, а сума яку він витрачає на власне лікування перевищує розмір пенсії, тому просить змінити розмір утримуваних з нього аліментів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2011 року на утримання дочки ОСОБА_4 з ? частини усіх видів його заробітку на тверду грошову суму в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що окрім сплати аліментів і не завжди вчасно позивач ОСОБА_2 фактично жодної участі у вихованні дочки не брав. Вона, як мама, повністю займалась належним вихованням, харчуванням, лікуванням, оздоровленням, навчанням, матеріальним забезпеченням дочки. Зокрема, за навчання дочки у 2017- 2018рр., нею сплачено 18700,00 грн., тим самим вона намагається дати дочці належну освіту, всупереч мізерному доходу. Окрім того, вона щодня затрачає кошти на харчування, регулярно сплачує комунальні послуги, купує необхідні медикаменти, одягає та взуває дитину, що значно перевищує розмір її доходів, що неодноразово призводило її до вкрай складного матеріального становища, однак жодних позовів на збільшення аліментів вона не подавала, зважаючи на стан здоров'я позивача. Також зазначає, що до позову не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт купівлі позивачем медикаментів або надання інших медичних послуг медичними закладами відповідачу. Окрім того, вказує на те, що згідно довідки МОЗ України причиною інвалідності ОСОБА_2 вказано проходження служби в поліції, однак, як зазначено у виписці стаціонарного хворого, котра долучена до матеріалів справи, вказано повний діагноз «Ідіопатичний цироз печінки», що не має нічого спільного з проходженням в службі поліції. Оскільки розмір пенсії позивача є значний та він не має на утриманні інших дітей, та відсутні інші підстави для зміни розміру аліментів, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.11.2011 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2011 року, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є особою з інвалідністю 2-ї групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акта МСЕК серії АВ №1056789 від 26.10.2017 року та пенсійним посвідченням НОМЕР_2.

Згідно довідки №466 виданої 02.04.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_2 є пенсіонером національної поліції та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 5461,68 грн.

Згідно довідки №183 від 27.03.2018 року виданої Смиковецькою сільською радою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає у с. Смиківці, разом з ним проживають: батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, сестра ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, чоловік сестри ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, племінниця ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8

Як вбачається з виписок із медичної карти ОСОБА_2, останній в періоди: з 21.09.2017 по 06.10.2017, 25.10.2017 по 03.11.2017, 11.01.2018 по 19.01.2018 проходив стаціонарне лікування з приводу наявних у нього захворювань, за діагнозом: ідіоматичний цироз печінки, портальна гіпертензія, варикозне розширення стравоходу, хронічний панкреатит та інші.

В судовому засіданні встановлено що неповнолітня дочка сторін ОСОБА_11 зареєстрована та проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, що також підтверджується довідкою виданою 01.03.2018 року ДП «Фаворит3».

ОСОБА_3 несе витрати на оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними квитанціями, що містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_3 працює на посаді соціального робітника в Тернопільському міському територіальному центрі соціального обслуговування населення та їй нарахована заробітна плата за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 30178,30 грн з яких проведено відрахування податок та військовий збір, що підтверджується довідкою №8 від 03.05.2018 року.

ОСОБА_11 з 01.09.2017 року зарахована на навчання у Приватний вищий навчальний заклад «Медичний коледж» та вартість її навчання за 2017-2018 рр. в розмірі 18700,00 грн оплачено ОСОБА_3, що підтверджується Договором №03310 від 01.09.2017 та довідкою №195 від 02.05.2018 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах складеного 24.04.2018 державним виконавцем Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ, станом на 01.04.2018 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 4485 грн.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд бере до уваги стан здоров'я позивача, однак критично оцінює його твердження на про те, що його витрати на лікування перевищують розмір його доходу (пенсії), оскільки до позову не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт купівлі позивачем медикаментів або оплату надання інших медичних послуг медичними закладами.

Враховуючи вищенаведене, вимоги ст.ст. 182, 184, 192 СК України, зважаючи на встановлений законом мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, виходячи з рівного обов'язку батьків на утримання дітей, право дитини на відповідний рівень життя, суд приходить до висновку, що визначених законом підстав для зміни розміру утримуваних з позивача аліментів за рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21.11.2011 року на утримання дочки ОСОБА_4 відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 206, 263, 265, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак