ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6050/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

при секретарі Гаврилюк О.В.

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 12 782.23 грн. за кредитним договором №б/н від 23.06.2014 сплативши 1600 гривень 00 копійок судового збору.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2017 позовні вимоги за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 12 782.23 (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 23 копійки) за договором №б/н від 23 червня 2014 року. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 1600 (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) сплаченого судового збору.

Ухвалою від 25.06.2018скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2017 в справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підставах.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наданих до суду доказів враховуючи їх достатність.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що Відповідач звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву № б/н від 23.06.2014 року, згідно якої отримав кредит розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені Позивачем до позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.

Як передбачено п.п. 2.1.1.2.1. п. 2.1.1.2. вказаного Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві.

Згідно інформації викладеної у анкеті-заяві Відповідача (копія якої надана Позивачем), Відповідач 23.06.2014 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Ч. ч. 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1., п.п. 2.1.1.2.1. п. 2.1.1.2., а також відповідно до анкети-заяви від 23.06.2014 р.), визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг..

Разом з тим, Позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/43098344) висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зокрема, Верховний Суд України встановив, що виходячи з правового аналізу вказаних норм, умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що в подальшому такі умови не змінювалися (в зв'язку із чим такі умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору).

Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не могла бути перешкодою для неврахування інтересів відповідача при вирішенні спору.

Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі № 6-16цс15, безпосередньо пов`язується зі спором щодо права сторін збільшити строк позовної давності, однак остання підлягає застосуванню при розгляді даної справи, оскільки визначає умови та порядок укладання між сторонами договору. Аналогічна позиція була неодноразово висловлена Верховного Суду України - у постановах від 11.02.2015 року № 6-240цс14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/42708924), від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/45360041), від 01 липня 2015 року у справі № 6-757цс15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/46301686).

Тобто Верховний Суд України визначився, що якщо Умови та правила надання банківських послуг не підписані Відповідачем, вони не можуть бути визнані належним та допустимим доказом по справі та не є складовою частиною укладеного між клієнтом та банком договору.

Відповідач не підписував Умови та правила надання банківських послуг в ПАТ КБ Приватбанк. Також, наданий Позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить ніяких посилань на те в якій саме редакції (на яку дату) надані такі умови - тим самим не доводить для Суду, що саме в цій редакції діяли такі умови станом на 23.06.2014 (день підписання анкети-заяви Відповідачем).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Підтвердженням того, що між Позивачем та Відповідачем не було укладено договір про надання банківських послуг (у належній формі, як це визначено п. 2.1.1., п.п. 2.1.1.2.1. п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку) є відсутність обов'язкової Пам'ятки Клієнта (яка є складовою такого договору).

Крім того, в порушення як наведених вище вимог Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, так і ст. ст. 628, 638 Цивільного кодексу України, Позивачем не надано примірника Тарифів банку який підписаний Відповідачем. Більше того, ні позовна заява Позивача ні надані Позивачем докази по справі взагалі не містять посилання на те який же саме тип банківської картки був виданий Відповідачу. Наданий Позивачем витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (не підписаний Відповідачем, а також без належного підтвердження того, що станом на день підписання Відповідачем анкети-заявки в ПАТ КБ Приватбанк діяли саме такі тарифи) містить викладення чотирьох тарифів - які мають різні умови (щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, пені та штрафів). Такі обставини ставлять під сумнів достовірність розрахунку заборгованості та штрафних санкцій які надані Позивачем, тим більше, що ст. ст. 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує на те, що, що між Позивачем та Відповідачем на підставі анкети-заяви не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною анкетою-заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу), а також вид, номер кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також і час її отримання Відповідачем.

Крім того, що Позивачем не надано доказів, які б в належній формі підтвердили, яка саме банківська картка була видана Відповідачу, ним також і не надано відомостей, про строк дії такої картки, доказів та дати зарахування кредитних коштів на картку (що є істотними умовами договору про надання банківських послуг). Із наданих Позивачем розрахунків заборгованості Відповідача, станом на 31.05.2015 та 16.03.2017 не можливо становити розмір реальної заборгованості Відповідача та час її виникнення.

Не надано Позивачем також доказів про відкриття рахунку на ім'я Відповідача, виписки по даному рахунку на підтвердження руху грошових коштів, наявності або відсутності заборгованості, та розміру грошових коштів які було отримано Відповідачем.

Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Враховуючи викладене вважаю, що позивачем не обґрунтовано належність кожного з наданих ним доказів на підтвердження його вимог.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно Закону України «Про судовий збір» позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 11.10.2018 .

Суддя Комаревцева Л.В.