Справа № 383/512/18
Номер провадження 2-о/383/28/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Одінцової Н.Г.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області, справу №383/512/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування його на утриманні ОСОБА_2. Заяву мотивував тим, що 07.03.1996 року померла ОСОБА_2 з якою до дня її смерті проживав однією сімєю шість років без реєстрації шлюбу в м. Бобринець по вул. Незалежності, 43, що підтверджується рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.12.2017 року по справі №383/770/17. З 25.10.1960 року є непрацездатним через інвалідність другої групи, що виникла внаслідок дитячого захворювання, а тому фактично перебував на утриманні померлої ОСОБА_2 за час її життя та спільного з нею проживання. Встановлення даного факту заявнику необхідно для успадкування цінних паперів, що залишились після смерті ОСОБА_2, оскільки до числа спадкоємців за законом відповідно до ст.531 ЦК УРСР в редакції 1963 року належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та надав пояснення згідно змісту заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 2 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно копії довідки МСЕК серії ЯЮ №108157 (а.с.7) та копії посвідчення серії АБ №790255 від 13.10.2004 року (а.с.8) встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 25.10.1960 року має інвалідність другої групи внаслідок дитячого захворювання.

07.03.1996 року у м. Кіровоград померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №271871, виданого 11.03.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.4).

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.12.2017 року по справі №383/770/17 встановлено юридичний факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1990 року по 1996 рік до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 07.03.1996 року (а.с.9-10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на прості іменні акції приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (а.с.5,6).

04.05.2018 року заявник подав до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи №50-2018 до майна померлої 07.03.1996 року ОСОБА_2 (а.с.19-34). За відомостями інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №52239285 від 12.06.2018 року (а.с.33-34) встановлено, що від імені ОСОБА_2 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою посвідчено заповіти 19.10.1991 року за реєстровим №1256 та 21.05.1988 року за реєстровим №719, які правового значення для вирішення вказаної справи не мають.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_4 від 11.05.2018 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 07.03.1996 року, оскільки на час відкриття спадщини застосовується ЦК УРСР, яким не передбачено спадкування особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.11).

Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом УРСР в редакції 1963 року, оскільки спадщина була відкрита до 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати Закон, який був чинний на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст. 525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного кодексу України (ЦК)) не менше одного року.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявником не надано жодного документу, який би містив відомості про розмір його заробітку, пенсії, інших доходів за вказаний період, а також про дохід ОСОБА_2. Також заявником не надано суду належних доказів, які б підтвердили той факт, що він дійсно перебував на утриманні померлої ОСОБА_2 та матеріальна допомога, яку він отримував від померлої була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Сам факт проживання заявника та ОСОБА_2 однією сімєю до часу відкриття спадщини та той факт, що він був непрацездатним не доводить тих обставин, що заявник перебував на її утриманні за відсутності вищевказаних доказів.

Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для встановлення факту перебування заявника на утриманні померлої 07.03.1996 року ОСОБА_2, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 89, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 524, 531 ЦК УРСР, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована адреса проживання: вул. Незалежності (Орджонікідзе), 43, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», , місцезнаходження: вул. Лепорського, 1, м. Маріуполь Донецької області, п.і. 87500.

Повне судове рішення складено 31.08.2018 року.

Суддя І.М. Адаменко