Справа № 236/4534/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" грудня 2018 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Саржевська І. В. , перевіривши матеріали заяви з доданими документами ОСОБА_2, заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об'єднане Управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,

В С Т А Н О В И Л А :

22.12.2018 заявник ОСОБА_2 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: диплома серії НОМЕР_1, виданого 18.06.1982; трудової книжки НОМЕР_2 від 08.10.1976; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 11.11.2003 Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя перевіряє відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно ч. 9ст. 10 ЦПК Україниякщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, не врегульоване питання про залишення заяви про встановлення факту без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку можливо залишити без руху відповідно до положень ч. 1 ст.185 ЦПК України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У своїй постанові № 6-1121цс16 від 30.11.201 Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, 352, 40 гривень.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Враховуючи те, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів містить кілька, а саме 3 (три) самостійні вимоги( диплома серії НОМЕР_1, виданого 18.06.1982; трудової книжки НОМЕР_2 від 08.10.1976; свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 11.11.2003), судовий збір, в розмірі передбаченому, Законом України «Про судовий збір», має бути сплачено окремо за кожну вимогу або однією сумою за всі вимоги одночасно.

Таким чином, заявнику слід доплатити судовий збір за інші 2 вимоги, та подати про це до суду відповідні документи.

Крім того, заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 318 ЦПК України, її слід залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, а саме:

у прохальній частині заяви заявник просить встановити факт належності зокрема свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 11.11.2003 Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, такі вимоги є незрозумілими суду, оскільки відповідно до ч.3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

А також, в заяві зазначено, що факт належності правовстановлюючих документів заявнику необхідно для своєчасного оформлення пенсії, але доказів того, що Пенсійний фонд не приймає такі документи, не зазначено.

Згідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Подані до заяви докази: довідка про доходи заявника за період квітень 2012 року -20.10.2014 року, видана на території тимчасово непідконтрольній державній владі Україні; судом не сприймається цей документ як допустимий доказ з огляду на ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», яким визначено що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього кодексу протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану заяву без руху та надати заявникові строк для виправлення недоліків, у тому числі сплати суму судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», на розрахунковий рахунок одержувача: 5564, , МФО: 899998, одержувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП)).

Керуючись ст.ст. 175-177 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об'єднане Управління Пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, залишити без руху.

Надати можливість ОСОБА_2 10-денний строк з дня отримання копії ухвали виправити вказані недоліки, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-