№ 336/162/18
Пр. № 2/336/922/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі судді Жупанової І.Б., за участі секретаря Падалка А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 336/162/18 пр. № 2/336/922/2018 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про стягнення заборгованості, з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

11.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 05.09.2011 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.11.2017 року має заборгованість у розмірі 32144,71 грн., яку вона добровільно не виплачує.

Відповідач заперечувала проти позову, оскільки договір із нею та банком не підписувався. У анкеті заяві від 05.09.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугу Приватбанку № 242020566 відсутня сума бажаного кредитного ліміту, але позивач безпідставно вказує, що вона отримала 9000 грн. До суду позивачем надана заява позичальника НОМЕР_2 на суму кредиту 10599 грн. від 25.07.2016 року, не надаючи ніяких документів на підтвердження того, що вона саме отримала цей кредит. У наданих позивачем доказах відсутній номер виданої кредитної карти, термін її дії та з якими саме затвердженими умовами і правилами працює ця картка, відсутня інформація, що вона з тарифами ознайомлена та на які саме давала згоду і чиє ця згода в анкеті заяві не зазначено. Анкета заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу. Позивач вказує, що вона зверталась до банку із заявою на отримання 2000 грн., а не 9000 грн., як вказує позивач. Позивач надає розрахунки за період з 2014 року, хоча документи із банком оформлені у 2011 році, тобто не видно, чи користувалась вона коштами у сумі 9000 грн. В розрахунку міститься сума 2006,89 грн. як «заборгованість по судовим штрафам», яка входить в загальну суму боргу, проте що це за судові штрафи не зрозуміло. Також за договором від 05.09.2011 року не визначено, яка відсоткова ставка буде застосовуватись. Вподальшому, відповідач пояснила, що не заперечує факту своєї заборгованості перед банком, але в зв'язку з тяжким матеріальним становищем не може належним чином її погасити, оскільки є матір'ю трьох малолітніх дітей, батьки яких не надають матеріальної допомоги і не проживають з ними, вона не має доходу, просить зменшити суму стягнення з неї.

Ухвалою судді від 26.01.2018 р. було відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, 07.03.2018 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд.

12.04.2018 року судове засідання відкладено у зв'язку з першою неявкою відповідача.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, пояснення сторін, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

05.09.2011 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 05.09.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил.

Згідно п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банком нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 правил користування платіжною карткою.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджено належними і допустимими письмовими доказами, з якими погодилась відповідач під час судового засідання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 умов та правил надання банківських послуг боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в банку в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість.

Судом встановлено, що такої заяви відповідачем не подавалось, натомість вона систематично користувалась кредитною карткою, що підтверджується довідкою про рух коштів на картковому рахунку, якою підтверджено також і неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань у відповіднгості до умов договору.

Відповідно п. 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

П. 1.1.3.2.2 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань, у нього станом на 29.11.2017 року утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 32144,71 грн., яка складається з:

- 10784,59 грн. - тіло кредиту;

- 9819,41 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

- 9533,82 грн. - нараховано пені;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1506,89 грн. - штраф (процента складова).

Встановлені судом фактичні обставини відповідають таким правовідносинам:

Ст. 1054 ЦК України визначає поняття кредитного договору, за яким банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та виплатити відсотки.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана здійснити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати у боржника виконання його обов'язків. Зобов'язання виникають на засадах, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно висуваються.

У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк(дату).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Отже, відповідачем порушені зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту і відсотків за користування ним підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено про зменшення неустойки в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, а також про розстрочення стягнення з неї суми за рішенням суду.

Суд у відповідності до ч. 3 ст. 531 ЦК України, якою передбачено моожливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду у разі, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає за можливе зменшити розмір неустойки з огляду на її значний розмір і матеріальне та сімейне положення відповідача, а також встановити порядок виконання рішення шляхом сплати відповідачем періодичних платежів.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1074,14 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, рахунок № 3111, МФО 305299, , до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.09.2011 року у розмірі 21581 (двадцять одну тисячу п'ятсот вісімдесят одну) гривню 97 коп., яка складається з 10784,59 грн. тіла кредиту; 9819,41 грн. відсотків за користування кредитом; 477,97 грн. пені; 500 грн. штрафу.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості в частині пені на суму 9055 (дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) гривень 85 коп. і штрафу на суму 506 (п'ятсот шість) грн. 89 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1074 (одна тисяча сімдесят чотири) гривні 14 коп.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 21581 грн. 97 коп. строком на 1 рік, починаючи з першого числа місяця, наступного після дня набрання рішенням законної сили.

Встановити порядок виконання рішення в цій частині шляхом внесення боржником на розрахунковий рахунок стягувача щомісячних платежів в сумі 1781 (одна тисяча сімсот вісімдесят одна) гривні 97 коп. за перший місяць, та, починаючи з другого місяця, рівними частками - в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова