Справа № 639/1627/18
Провадження № 2/639/1126/18
31 липня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С. М.,
секретар судового засідання Макушенко Т. В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/1627/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку в подальшому уточнено, та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням , та зняття з реєстрації ОСОБА_2 в будинку № 4 по провулку Путепровідному в м. Харкові.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є власником частини будинку № 4 по провулку Путепровідному в м. Харкові.
В цьому будинку також зареєстрований син позивача ОСОБА_2 Проте, з 2012 року відповідач виїхав із будинку, покинув свою сім'ю і з того часу не проживає за вказаною вище адресою. Позивачеві стало відомо, що відповідач виїхав проживати за межі міста Харкова, однак його місце перебування на даний час ОСОБА_1 не відомо.
Оскільки відповідач не проживає у вказаному жилому приміщенні тривалий час, у ОСОБА_3 виникають постійні труднощі з оплати комунальних послуг та оформлення субсидії. На думку позивача, ОСОБА_2 повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, у зв'язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.
18.04.2018 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 20-21).
31.07.2018 у судовому засіданні судом, відповідно до вимог ст. 49 ЦПК України, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, подану до суду 10.07.2018 (а.с. 37-38).
Позивач у судовому засіданні підтримала уточнений позов в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судовим розглядом встановлено, що згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське БТІ» позивачеві на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 4-5) належить на праві спільної часткової власності 45/100 житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, пров. Путепровідний, 4 (а.с. 11).
З довідки, виданої Комітетом району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району м. Харкова Харківської міської ради, № 227 за вказаною адресою разом з позивачем зареєстрований її син ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с. 12).
Актом сусідів № 226, завіреним майстром дільниці № 6 приватного сектора Новобаварського району м. Харкова встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає за вищевказаною адресою у період з 2012 року та по теперішній час (а.с. 13).
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність цієї особи без поважних причин протягом встановленого законом строку в жилому приміщенні, право користування яким має ця особа.
Дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджується, що відповідач не проживає у спірному будинку понад один рік без поважних причин, факт його реєстрації у вказаному приміщенні носить формальний характер.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що відповідач з 2012 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні порушує права позивача, оскільки існують перешкоди в розпорядженні житловим фондом та його ефективним використанням. Крім того, позивач вимушений оплачувати комунальні послуги і за відповідача. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: м. Харків, провулок Путепровідний, буд. 4, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації за адресою спірного житлового будинку є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, рішення суду по справам даної категорії є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації відповідача.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 сплачений останньою, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-82, 133, 141, 142, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 41, 129 Конституції України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 61039, м. Харків, пров. Путепровідний, 4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МК № 969319, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29.10.1998, адреса реєстрації: 61039, м. Харків, пров. Путепровідний, 4.

Повне рішення складено 31.07.2018.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк