Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мохова Є.І.

при секретарі судового засідання Брідня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха , матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Волноваська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2018 року, актовий запис № 304. Після її смерті відкрилась спадщина на належно їй майно, що підтверджується правовстановлюючим документом, державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.1997 року. Заявник є спадкоємцем 4 черги після смерті ОСОБА_2, оскільки протягом 5 років він мешкав із нею однією родиною за адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців ОСОБА_2 не має. Після встановлення юридичного факту постійного проживання однією родиною заявник має намір оформити спадкові права нотаріально. В зв'язку з викладеним, просить суд встановити факт постійного проживання однією родиною ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 з січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто по день її смерті.

Заявник у судове засідання не з'явився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявленої вимоги наполягає.

Представник заінтересованої особи, Волноваської міської ради, у судове засідання не з'явився, надав суду заяв у якій просив справу розглянути без участи представника заінтересованої особи, рішення просив прийняти на розсуд суду.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 68 років померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 12 квітня 2018 року, актовий запис № 304 (а.с.6).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, яку передано для обслуговування жилого будинку та господарських будівель ОСОБА_2 31 січня 1997 року, серія НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по п'яту чергу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно п.21 пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриттю спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент, відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Для встановлення факту проживання однією сім'єю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов'язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов'язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з'ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім'єю спрямоване на довготривалі відносини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно довідки наданої громадською квартальною 01.08.2018 встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2013 року, тобто на протязі 5 років, мешкав разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,

та вони вели спільне господарство (а.с.7).

Заявник здійснював поховання ОСОБА_2 оскільки був єдиною близькою людиною для неї, що підтверджується постановою прокурора Волноваської місцевої прокуратури про видачу трупа для поховання (а.с.8).

Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом та приходить до висновку про доведеність заявником факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 на протязі останніх п'яти років по день смерті останньої, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4, так як проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст.3,5,12,13,18,258,260,265,268,273,293,294,315 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Волноваська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Межеве Великоновосілківського району Донецької області однією родиною разом із спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Новопавлівка Волноваського району Донецької області, більше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто з січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/5488/18 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30-ти днів, з наступного дня, після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.І. Мохов