Справа № 766/8544/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08.10.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
за участю секретаря Рєпи А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи, тим що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними 15.12.2017 року було розірвано. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідачу на адресу було направлено Ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками. Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося до суду з відміткою за закінченням строку зберігання, відповідач його не отримав. Відзив до суду не надіслав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КГ №016706 ОСОБА_1 Вперебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 18.02.2006 року.
Згідно свідоцтва про народження, серії І-КГ №019755, мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, де батьками вказані ОСОБА_2, ОСОБА_1.
З письмових вимог позивача судом встановлено, що фактично шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені з 2017 року, що підтверджується рішенням Херсонським міським судом Херсонської області від 15.12.2017року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає чи працює відповідач, позивачу не відомо, а оскільки відповідач утримувати добровільно дитину відмовляється, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення та до повноліття дитини.
Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 183 СК України, встановлено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 1 ст.183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст ст.6-13,19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279,280, 354 ЦПК України,, ст.ст.180-185, 191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, 30.04.1978 р.н, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, 30.04.1978р.н, ІПН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська