Справа № 577/4531/18
Провадження № 2/577/1648/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ЖРЕП «Житлосервіс» , Конотопської міської ради про визнання членом сімї наймача житлового приміщення та визнання наймачем житлового приміщення ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її членом сім'ї ОСОБА_3, померлої 31 травня 2018 року, наймача житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , та визнати її наймачем зазначеної квартири. Вимоги мотивує тим, що її матірю була ОСОБА_3, яка померла 31 травня 2018 року. Мати була зареєстрована і постійно проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира була надана матері для проживання, але приватизована не була. Вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично, з вересня 2017 року постійно проживала з матірю, разом вели господарство, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, вона приймала участь у витратах по господарству і оплаті комунальних послуг. За таких обставин, вона була членом сімї наймача, вселена в приміщення за згодою матері, тому має право користуватися цим житловим приміщенням. Вона доглядала за матірю до смерті, здійснила поховання. У звязку з тим, що вона не зареєстрована у вказаній квартирі, виникають труднощі у користуванні житлом, тому вимушена звернутися до суду .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими і він їх підтримує.

Представники відповідачів ЖРЕП «Житлосервіс» , Конотопської міської ради до судового засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Суд, заслухавши позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і надані докази , вважає, що позов підлягає задоволенню .

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Скиба) доводиться донькою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Скиба) ( а.с.11)

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла31 травня 2018 року ( а.с.3)

З довідки відділу організаційної та кадрової роботи міської ради від 11.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 проживали та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 з 17.02.1989 року по день смерті 31.05.2018 р. ( а.с.4)

В довідці про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконавчим комітетом Конотопської міської ради 23.07.2018 р. зазначено, що ОСОБА_1 в період з 26.09.2003 р. по 21.04.2008 р. була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4( а.с.7)

З договору-замовлення про надання ритуальних послуг видно, що ОСОБА_1 поховала ОСОБА_3, сплатила всі ритуальні послуги( а.с.9,10)

З наданих пояснень ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є сусідами та знайомими позивача, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю, коли ОСОБА_3 захворіла, донька переїхала до неї в квартиру по вул. Металістів, 12/117 в м. Конотоп, доглядала за матірю, вони разом вели господарство, а коли ОСОБА_3 померла, дочка здійснила всі ритуальні обряди, на даний час продовжує проживати в материній квартирі.( а.с.15-22)

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно із ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - ЖЕО (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат (ст.63 ЖК УРСР).

Згідно із ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Під час судового розгляду з'ясовано, що дотриманий порядок при вселенні позивача , на що була згода наймача, що було це приміщення постійним місцем їх проживання, що вели вони з наймачем спільне господарство, тривалий час проживали разом, не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Судом взято до уваги , що статею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання, тобто , що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому».

Реєстрація особи за певною адресою сама по собі не є підтвердженням її права на користування житлом, оскільки таке право виникає та може бути підтверджене на інших підставах, таких як право власності, сімейні відносини, оренда та ін.

Свідки ОСОБА_12, знайома, в судовому засіданні пояснила, що знала матір позивачки з 1995 року, яка останнім часом та хворіла, а її донька з вересня 2017 року проживала і проживає на даний час в квартирі матері. Коли провідувала ОСОБА_3, бачила дитячі речі, речі позивачки, вони жили з матірю однією сімєю .

Свідок ОСОБА_10, сусідка, в судовому засіданні повідомила, що мати позивачки хворіла і потребувала стороннього догляду. З вересня 2017 року ОСОБА_1 проживала з матірю і та бажала її прописати, але у звязку з хворобою померла і не встигла це зробити.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.

Суд прийшов до висновку, що спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача ОСОБА_1, яка вселилася до квартири за адресою: м. Конотоп, вул. Металістів, 12/117 за згодою головного квартиронаймача її матері ОСОБА_3, а також, певний час була у встановленому законом порядку зареєстрована там, а потім змінила місце реєстрації, виконує обов'язки наймача житлового приміщення, у тому числі сплачує квартирну плату та комунальні послуги, а тому позовні вимоги позивача про визнання його членом сім'ї наймача квартири ОСОБА_3М.( яка вже померла) за адресою: м. Конотоп, вул. Металістів, 12/117 , про визнання позивача наймачем квартири, що розташована за адресою: м. Конотоп, вул. Металістів, 12/117 є такими, що підлягають задоволенню.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 61, 64-65, 106 ЖК УРСР , ст. 12, 81, 263- 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровану ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії МВ 297330, виданий Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області 23 грудня 2005 року) членом сім'ї ОСОБА_3, померлої 31 травня 2018 року та визнати ОСОБА_1 наймачем квартири, що розташована за адресою: м. Конотоп, вул. Металістів, 12/117 Сумської області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26 грудня 2018 року.

Суддя Семенюк І. М.