Справа № 180/1447/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 7 в будинку № 40 по вулиці Єдності в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2007 року. З травня 2015 року її онук ОСОБА_2 виїхав за межі України на заробітки. З того часу в квартирі не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не має можливості, чим перешкоджає їй вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, вона не може скористатися своїм право на отримання субсидії.

Відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надали.

Представник Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2007 року позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4-5).

В зазначеній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.13-14).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 21 серпня 2018 року (а.с.22).

26 червня 2018 року головою квартального комітету № 2 Марганецької міської ради ОСОБА_3 в присутності мешканців будинку № 40 по вулиці Єдності ОСОБА_4 (квартира № 8), ОСОБА_5 (квартира № 8) та ОСОБА_6 (квартира № 5) складено акт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з травня 2015 року (а.с.12).

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3, а відповідач, хоча і зареєстрований в квартирі, однак не проживає в ній з травня 2015 року. Факт реєстрації в квартирі відповідача, який в ній не проживає, порушує права позивача як власника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування квартирою № 7 в будинку № 40 по вулиці Єдності в м.Марганець Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та мешкає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Єдності,40/7.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП та паспортні дані не відомі, зареєстрований за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Єдності,40/7.

Третя особа: Марганецька міська рада, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Судове рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна