Справа №: 272/843/18
Провадження № 2/272/490/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її прабаба зі сторони батька, ОСОБА_4, яка до смерті постійно проживала в селі Волиця, Андрушівського району, Житомирської області. За життя, а саме 27 вересня 1988 року спадкодавицею був складений заповіт, який посвідчено секретарем Волицької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №22, згідно якого усе належне їй на день смерті майно ОСОБА_4 заповіла своєму сину, діду позивачки зі сторони батька, ОСОБА_5.

До спадкового майна належить житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1

Спадковий житловий будинок був побудований ОСОБА_4 в 1950 році на відведеній для даних цілей земельній ділянці. В подальшому, як власнику будинку, рішенням виконкому Волицької сільської ради від 11.07.1993 року ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га. При цьому, проведеними фактичними замірами спадкових земельних ділянок встановлено, що їх площа становить: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 0,2802 га.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадщину прийняв її син, дід позивачки, ОСОБА_5, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивачки, син ОСОБА_5 - ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер дід позивачки - ОСОБА_5.

Позивачка та відповідач, діти померлого ОСОБА_6 та у відповідності до положень ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5. При цьому, позивачка прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідач на спадкове майно не претендує.

Проте, позивачка невзмозі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на вищевказане майно у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на нього, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1, та дві земельні ділянки біля будинку: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та площею 0,2802 га для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилася, оскільки надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. На спадщину не претендує.

У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4 (а.с.3). За життя, а саме 27 вересня 1988 року нею був складений, заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла сину - ОСОБА_5, який є дідом позивачки (а.с.9). На день смерті, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виданою Волицькою сільською радою (ас.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 який згідно з записом в погосподарській книзі за 1990-1995 роки №4 особовий рахунок НОМЕР_2 належить на праві власності померлій ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виданою Волицькою сільською радою за №353 від 14.06.2018. Згідно виданої Бердичівським МБТІ довідки вбачається, що право власності на спадковий житловий будинок, станом на 31.12.2012 року не оформлено, правоустановчі документи не зареєстровані (а.с.18).

Крім того, до складу спадщини також належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані в АДРЕСА_1, які були передані у власність ОСОБА_4 на підставі витягу з рішення виконавчого комітету Волицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 11.07.1993 року (а.с.19). Згідно проведених замірів спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактична площа становить: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,25 га, а земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 0,2802 га., що підтверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с.21).

Спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року прийняв її син, ОСОБА_5, факт прийняття спадщини підтверджується копією рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько сторін по справі, ОСОБА_6, який є сином ОСОБА_5, та батьком позивачки (а.с.5-7). ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5, та після його смерті спадщину прийняла позивачка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, факт прийняття спадщини встановлено рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року. Відповідач по справі, ОСОБА_3, на спадщину не претендує, що підтверджується поданою заявою (а.с.28).

Проте, позивачка невзмозі реалізувати свої спадкові права на вищевказане спадкове майно в позасудовому порядку, в зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.23). Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України.

Зазначені обставини визнанні відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в пунктах 1, 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 встановлено рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 березня 2018 року.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 524, 529, 544, 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, ст.328 ЦК України, Постановою пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування",суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, як на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, Андрушівського району, Житомирської області) право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Житомирської області, та на земельну ділянку площею 0,2802 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець