ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/141/18 Справа № 210/2016/18 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2018 року, яке ухвалено суддею Скотар Р.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди працівнику, внаслідок ушкодження здоровя, посилаючись на отримання ним ушкодження здоровя у вигляді закритого осколкового зламу лівої пяткової кістки з задовільним станом уламків. Висновком МСЕК від 14.03.2006 року йому встановлено 5% втрати професійної працездатності у звязку з трудовим каліцтвом, яка внаслідок повторного переогляду від 25.07.2017 року залишено без змін.

Вважає, що в результаті трудового каліцтва, отриманого на підприємстві відповідача, йому завдано моральну шкоду, яка виражається в тому, що ним втрачено нормальні життєві звязки, він змушений постійно лікуватися, проходити численні медогляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, тому просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди працівнику, внаслідок ушкодження здоровя відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Оскільки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не вчиняв будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному звязку з втратою працездатності ОСОБА_1 та виникнення у останнього моральних страждань, суд першої інстанції помилково зробив висновок про обовязок підприємства відшкодовувати моральну шкоду позивачу.

Крім цього, позивачем не наведено конкретних достатніх аргументів щодо обґрунтування саме зазначеної у позові суми відшкодування моральної шкоди та не надано жодних належних доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди. Також зазначає, що судом надано більшу перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював слюсарем-ремонтником у ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 23.11.2005 року ОСОБА_1 виконував підготовчі роботи по виготовленню матеріалу для ремонту перильного огородження конвеєра, під час підйому на металоконструкцію конвеєра підсковзнувся і впав з висоти 1,5 м на площадку обслуговування між конвеєрами №№ 32, 33, при падінні він отримав закритий оскольчатий перелом лівої пяткової кістки з задовільним станом уламків.

Актом №56 від 25.11.2005 року було встановлено коло винних осіб, а саме: ОСОБА_3, змінний майстер по ремонту обладнання (металургійного) дільниці по ремонту металоконструкцій агломераційного та доменних цехів, цеху з ремонту металургійного обладнання, який порушив вимоги п.3.14.1 Посадової інструкції змінного майстра по ремонту обладнання (металургійного) дільниці по ремонту металоконструкцій агломераційного та доменних цехів, цеху з ремонту металургійного обладнання № 1 ПІ 111.23362.006.

Відповідно до висновку комісії, зазначеного в Акті розслідування нещасного випадку на виробництві від 25.11.2005 року, який стався 23 листопада 2005 року на ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», нещасний випадок з слюсарем-ремонтником цеху з ремонту металургійного обладнання №1 ОСОБА_1 вважається повязаним з виробництвом та вина ОСОБА_1 у нещасному випадку не встановлена (а.с.12-14).

Довідкою МСЕК від 14.03.2006 року позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності, яка внаслідок переогляду 25.07.2017 року залишена без змін (а.с.8, 9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та покладаючи обовязок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції керувався ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України й виходив з доведеності факту заподіяння моральної шкоди позивачу при виконанні ним трудових обовязків з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З акту розслідування нещасного випадку на виробництві від 25.11.2005 року (а.с.12-14) вбачається, що причиною нещасного випадку, який стався 23 листопада 2005 року з слюсарем-ремонтником цеху з ремонту металургійного обладнання №1 на ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», ОСОБА_1 повязаний з виробництвом та його вини у нещасному випадку не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нещасний випадок на виробництві, який стався з позивачем завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виник з вини ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача про обовязок робітника дбати про своє здоровя, не знімають з відповідача обовязку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці»,якими передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання.

Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_1моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у звязку з нещасним випадком на виробництві встановлений в судовому засіданні. Так, позивач змушений був проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Відсутність причинного звязку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, судом вірно встановлено порушення ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», норм трудового законодавства, що призвело до нещасного випадку на виробництві, а тому саме на роботодавця покладається обовязок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, судом не в повній мірі враховано характер отриманого ушкодження здоровя, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоровя позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманого ушкодження здоровя, що потягло втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності, який встановлено позивачу не безстроково, що свідчить про можливість відновлення попереднього стану здоровя, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 10 000,00 грн. до 5 000, 00 грн.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 з 10 000,00 гривень до 5 000 тисяч гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: