Справа № 495/8933/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

справа №495/8933/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача та просить суд:

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 у вигляді земельної ділянки площею 3,90 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Володимирівська сільська рада, масив №1 ділянка №2, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032904, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №484/6, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.01.2010 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,90 га, наданої для ведення товарного сільського виробництва за адресою: Володимирівська сільська рада, масив №1, ділянка №2, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032904, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №484/6.

Позивач вказує, що 16.01.2010 року померла її сестра ОСОБА_2. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,90 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Володимирівська сільська рада, масив №1 ділянка №2, яка належала останній на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032904, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №484/6.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та у строк, встановлений статтею 1270 ЦК України не заявила відмову від неї.

Позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, через що державним нотаріусом в письмовому порядку ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Позивач відзиву на позовну заяву не подав.

24.09.2018 року ОСОБА_1 разом із позовною заявою подала до суду клопотання про витребування доказів, а саме документів із органу реєстрації актів цивільного стану для підтвердження родинних відносин із спадкодавцем.

25.09.2018 року було відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

05.10.2018 року на виконання вимог ухвали про витребування доказів до суду надійшла відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану, разом із копіями витребуваних документів.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 склав письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надав до суду письмову заяву (а.с.26), в якій підтвердив факти викладені у позовній заяві, позов визнав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснити у його відсутності.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позовову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2010 року померла ОСОБА_2, що підтверджується актовим записом про смерть №42 від 19 січня 2010 року (а.с. 30).

Позивач є рідною сестрою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_5 (а.с. 7); свідоцтвом про укладення шлюбу позивача серії ІІ-ЖД №301453, із якого вбачається, що позивач присвоїла собі прізвище чоловіка ОСОБА_1; записом акта про народження №3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31); записом акта про укладення шлюбу №2 від ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до якого ОСОБА_6 присвоїла прізвище чоловіка - ОСОБА_2 (а.с. 28).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 3,90 гектарів в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Володимирівська сільська рада, масив №1 ділянка №2, належної останній на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №032904, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №484/6.

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, позивач є спадкоємцем другої черги майна померлої.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На даний час позивач не може оформити свої спадкові права відносно земельної ділянки, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, у зв'язку із чим позивач була змушена звернутися до суду. Вказане підтверджується литом завідувача Б-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 20.06.2018 року вих. №594/02-17 (а.с. 15).

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої або прийняли спадщину немає, спадкодавець за життя не складала заповіту, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори від 10.12.2016 року вих. №2606/01-16.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті матері та має право на отримання спадщини, однак позбавлена можливості зареєструвати право на спадкове майно на земельну ділянку, оскільки оригінал держакту на право приватної власності на землю відсутній. Інформація про втрату Державного акта на право приватної власності на землю була опублікована у засобах масової інформації (а.с. 16).

Позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.01.2010 року, оскільки на момент смерті останньої проживала разом із нею, що підтверджується відповідачем по справі та у строк встановлений ст. 1270 ЦК України не заявляла відмову від неї.

Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 16, 1216, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.01.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, Одеська область, Саратський район, с. Фараонівка, вул. ім. Грушевського, 81) право власності на земельну ділянку площею 3,90 гектарів в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільського виробництва, розташованої на території Володимирівської сільської ради, масив №1, ділянка №2, в порядку спадкування за законом другої черги майна померлої ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя