Справа № 583/1553/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі АЛЄКСЄЄНКО І.В.

без участі осіб, що беруть участь у розгляді справи, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Охтирка справу за скаргою

ОСОБА_1 на дії державного виконавця Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», Головне територіальне управління юстиції у Сумській області

у порядку судового контролю за виконанням судового рішення про визнання протиправними дій держаного виконавця

встановив:

02.05.2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 із скаргою. Вимоги мотивував тим, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 року у справі № 22-ц-1735 з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, на підставі якого 25.01.2007 року відкрито виконавче провадження № 2801217, але постанова про відкриття провадження до боржника не доведена.

26.04.2018 року під час ознайомлення з судовими справами виявлено, що постановою від 14.03.2018 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1, яка до останнього не доведена, у звязку із заборгованістю по аліментах в розмірі 35483.00 грн., з якою він не згодний.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив:

-поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, про що дізнався під час ознайомлення з матеріалами судових справ 26.04.2018 року;

-визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського МВ Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 щодо арешту коштів боржника постановою від 14.03.2018 року у виконавчому провадженні № 2801217 з примусового виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 року у справі № 22-ц-1735 від 21.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4;

-визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 14.03.2018 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 2801217 з примусового виконання рішення апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 року у справі № 22-ц-1735 від 21.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4;

-зобов»язати державного виконавця Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 застосувати заходи по зняттю арешту з грошових коштів ОСОБА_1 на банківських рахунках ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк».

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги за скаргою підтримали у повному обсязі.

Державний виконавець Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заперечення на скаргу /а.с. 81-85/, в яких просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог за скаргою у повному обсязі, зазначила, що у постанова про відкриття виконавчого провадження № 2801217 була направлена сторонам до відома, з 25.01.2007 року по 01.03.2011 року виконавчий документ перебував на виконання в установах і організаціях, де на той час працював боржник. 01.03.2011 року виконавчий документ був повернутий до виконавчої служби з останнього місця працевлаштування боржника, а саме з ТОВ «Ремус» з відміткою про відсутність заборгованості по 01.03.2011 року. 06.07.2012 року ОСОБА_1 перебував у державного виконавця, де надав письмове пояснення щодо несплати аліментів, а згодом квитанції про сплату аліментів, що свідчить про освідомленість боржника з матеріалами виконавчого провадження та розміром аліментів, які необхідно сплатити. На неодноразові виклики державного виконавця з метою повідомити про розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 не прибув, а тому постановою від 14.03.2018 року накладено арешт на його кошти. Державний виконавець зазначила, що її діями права ОСОБА_1 не порушені, а навпаки діями останнього порушені права дитини, батьком якої він є, та її матері.

Представник Головного територіального управління у Сумській області в судове засідання не прибув, надіслав заперечення /а.с. 57/, в яких зазначив про безпідставне залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи, крім того, стверджував, що ОСОБА_1 в скарзі не обґрунтував порушення його прав з боку державного виконавця та не підтвердив це належними і допустимими доказами.

Представник ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не прибув, подав клопотання /а.с. 60/ про розгляд справи у його відсутність та вирішити справу на розсуд суду відповідно до вимог діючого законодавства.

Інші особи, що беруть участь у розгляді справи, будучи належним чином сповіщеними про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, що не перешкоджає вирішенню вимог за скаргою ОСОБА_1 у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи і заперечення осіб, що беруть участь у розгляді справи, надані ними докази, виходив з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України д оказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.03.2018 року у справі № 583/1025/18, провадження № 4-с/583/8/18, яка частково змінена постановою Апеляційного суду Сумської області від 16.05.2018 року, суд встановив, що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4. На виконання вказаного рішення 12.01.2007 року Охтирським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-78.

25.01.2007 року державним виконавцем ВДВС в Охтирському районі на виконання вказаного виконавчого документу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 2801217 за заявою ОСОБА_4 від 19.01.2007 року.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 2006 року сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини, відрахування здійснювалося з його заробітку за місцем роботи (а.с.в.п. 9, 11).

29.08.2007 року в звязку із звільненням ОСОБА_1 з роботи виконавчий лист по справі № 2-78 був повернутий у ВДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції (а.с.в.п.6).

Після звільнення з роботи ОСОБА_1 продовжував сплачувати аліменти на утримання дитини на користь стягувачки по даний час, що підтверджується чеками про сплату аліментів в оригіналі, які маються в матеріалах виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження мається письмове пояснення боржника від 06.07.2012 року про те, що він ознайомлений з середньомісячним розміром зарплати по регіону та зобовязується сплачувати аліменти в розмірі по 622 грн. щомісячно, після чого ним сплачувалися аліменти щомісячно та у виконавче провадження надано чеки.

В матеріалах виконавчого провадження є виклик до державного виконавця від 09.01.2018 року та 06.03.2018 року, однак, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 їх отримував.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження № 2801217, під час розгляду справи № 583/1025/18, провадження № 4-с/583/8/18, судом встановлено, що станом на 26.03.2018 року (дата звернення із скаргою в указаному провадженні), а отже і на момент винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 14.03.2018 року про арешт коштів боржника, виконавче провадження не містило розрахунку заборгованості по аліментах, що свідчить про невручення ОСОБА_1 такого розрахунку.

Встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що постанова державного виконавця від 14.03.2018 року про арешт майна є передчасною, в діях виконавця маються порушення вимог закону з огляду на наступне.

Вимогами ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, щодержавний виконавець не повідомила в установленому законом порядку ОСОБА_1 про заборгованість по аліментах, не склала розрахунку заборгованості по аліментах, не вручила вказаний розрахунок йому під розписку, що вказує на формальний підхід до виконання рішення суду про стягнення аліментів, цим самим допустила порушення вимог чинного законодавства та обмежила право ОСОБА_1 в добровільному порядку вирішити спір за його наявності та 14.03.2018 року передчасно винесла постанову про арешт коштів боржника, яка підлягає скасуванню як незаконна.

Доводи державного виконавця про те, що нібито вона повідомляла боржника про наявність боргу, не знайшли підтвердження належними і допустимими доказами.

Суд вважає достатнім захистити право ОСОБА_1 шляхом визнання неправомірними дій державного виконавця щодо арешту коштів боржника постановою від 14.03.2018 року у виконавчому провадженні № 2801217 та визнання незаконною і скасування вказаної постанови.

За висновком суду не підлягають задоволенню вимоги за скаргою про зобов»язання державного виконавця застосувати заходи по зняттю арешту з грошових коштів ОСОБА_1 на банківських рахунках ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки підставою для вчинення виконавчих дій є Закон України «Про виконавче провадження» або в даному випадку - рішення суду, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законами України «Про державну виконавчу службу», «Про виконавче провадження», ст.ст. 5-13, 259-263, 447-452 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Вимоги за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», Головне територіальне управління юстиції у Сумській області у порядку судового контролю за виконанням судового рішення про визнання протиправними дій держаного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського МВ Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 щодо арешту коштів боржника постановою від 14.03.2018 року у виконавчому провадженні № 2801217 з примусового виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 року у справі № 22-ц-1735 від 21.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4.

Визнати незаконною та скасувати постанову Державного виконавця Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 14.03.2018 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 2801217 з примусового виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 року у справі № 22-ц-1735 від 21.12.2006 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_4.

В задоволенні інших вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 11.10.2018 року