Справа № 204/4262/17
Провадження № 2/204/112/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку 04 червня 2018 року уточнив та остаточно просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 878 502 грн. 98 коп., за кредитом розмірі 824 680 грн. 65 коп., за відсотками у розмірі 11 073 грн. 04 коп., заборгованості у розмірі 61 грн. 33 коп., розмірі інфляційних витрат за кредитним у сумі 40 3350 грн. 05 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками у сумі 2 337 грн. 91 коп., а також судові витрати у розмірі 13 071 грн. 47 коп. В обґрунтування вимог зазначає, що 30.08.2005 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 40/478-5, відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 164 981 грн. 49 коп. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 15.02.2017 року має заборгованість, а саме: за кредитом у розмірі 836 314 грн. 48 коп., за відсотками у розмірі 16 141 грн. 62 коп., по комісії у розмірі 420 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом у сумі 1 4556 грн. 96 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками у сумі 3 998 грн. 56 коп. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, 30.08.2005 року позивач та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 1. Також, 30.08.2005 року позивач та Акціонерне товариство закритого типу «Науково-виробниче обєднання «Созидатель», уклали договір поруки № 2. Відповідно до умов Договору поруки відповідач ОСОБА_2 та Акціонерне товариство закритого типу «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» як поручителі поручаються за виконання відповідачем ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому та відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники. Тому, позивач звертається до суду з даним позовом.

14 листопада 2017 року від представника АТ ЗТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких представник зазначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки між ними та банком дійсно було укладено договір поруки № 2 від 30.08.2005 року, яким забезпечено повернення кредиту у розмірі 164 981 грн.49 коп. Позивач же просить стягнути суму у розмірі 836 314,48 грн., яка не передбачена умовами договору поруки № 2 від 30.08.2005 року. На теперішній час у відповідача відсутні відомості щодо зміни договору поруки № 2 з 164 981,49 грн. на 836 314,48 грн. більш того, не зважаючи на той факт, що договір поруки та договір кредиту було укладено в один день, а саме 30.08.2005 року, позивачем не надано до позовної заяви повний розрахунок заборгованості відповідача за договором кредиту починаючи з моменту його укладання. Крім того, вимоги позивача предявлені у позовній заяві про стягнення заборгованості, підлягають залишенню без задоволення, у звязку із збігом строку позовної давності. 29.01.2018 року до суду також надали доповнення до заперечень, в яких відповідач зазначає, що 26.01.2018 року на адресу АТ «НВО «Созидатель» надійшов примірник заяви позивача про долучення до матеріалів справи оновленого розрахунку заборгованості за договором кредиту № 40/478-5 від 30.08.2005 року, з якого вбачається, що позивач на дав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти 09.04.2015 року у сумі 950 358,25 грн. таким чином, позивача та відповідач 1, змінили без їхнього відома умови договору кредиту, збільшивши грошове зобовязання відповідача. Проте, згода відповідача АТ «НВО «Созидатель» на внесення змін до кредитного договору та договору поруки № 2 від 30.08.2005 року в матеріалах справи відсутня.

У судове засідання представник позивача не зявився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача АТ ЗТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» у судове засідання не зявився, але надав заяву в якій проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, та розглядати справу без їхньої участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У судовому засіданні встановлено, що 30.08.2005 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 40/478-5, відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 164 981 грн. 49 коп.

У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, як зазначає позивач у позові, відповідач станом на 15.02.2017 року має заборгованість, а саме: за кредитом у розмірі 836 314 грн. 48 коп., за відсотками у розмірі 16 141 грн. 62 коп., по комісії у розмірі 420 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом у сумі 1 4556 грн. 96 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками у сумі 3 998 грн. 56 коп.

Для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором, 30.08.2005 року позивач та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 1. Також, 30.08.2005 року позивач та Акціонерне товариство закритого типу «Науково-виробниче обєднання «Созидатель», уклали договір поруки № 2. Відповідно до умов Договору поруки відповідач ОСОБА_2 та Акціонерне товариство закритого типу «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» як поручителі поручаються за виконання відповідачем ОСОБА_1 обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому та відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники.

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З наданого позивачем оновленого розрахунку заборгованості за договором кредиту № 40/478-5 від 30.08.2005 року, вбачається, що 09.04.2015 року відповідачу ОСОБА_1 було збільшено додаткову суму кредиту у розмірі 950 358 грн. 25 коп.

Проте, як зазначає представник АТ «НВО «Созидатель» згоду на зміну розміру тіла кредиту, що свідчить про збільшення обсягу основного зобовязання, він не надав, і взагалі про це не був повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, позивачем не надано жодного належного доказу того, що відповідачі ОСОБА_2 та АТ «НВО «Созидатель», будучи поручителями за виконання боргових зобовязань за кредитним договором № 40/478-5 укладеним між позивачем та ОСОБА_1 30.08.2005 року, дали свою згоду на зміну зобовязання за кредитним договором, що призвело до збільшення обсягу їхньої відповідальності.

А тому, враховуючи положення ст. 559 ЦК України, суд вважає що договір поруки № 1 від 30 серпня 2005 року, укладений між позивачем та ОСОБА_2, та договір поруки № 2 від 30 серпня 2005 року, укладений між позивачем та АТ «НВО «Созидатель» є припиненим. А тому підстав стягувати заборгованість з відповідачів ОСОБА_2 АТ «НВО «Созидатель» не має.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ «НВО «Созидатель» необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 824 680 грн. 65 коп., за відсотками у розмірі 11 073 грн. 04 коп., заборгованість по комісії у розмірі 61 грн. 33 коп., інфляційні витрати за кредитом у розмірі 40 3350 грн. 05 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками у розмірі 2 337 грн. 91 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 13 071 грн. 47 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 253, 257, 258, 526, 527, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263- 265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 824 680 грн. 65 коп., за відсотками у розмірі 11 073 грн. 04 коп., заборгованість по комісії у розмірі 61 грн. 33 коп., інфляційні витрати за кредитом у розмірі 40 3350 грн. 05 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками у розмірі 2 337 грн. 91 коп., судові витрати по справі у розмірі 13 071 грн. 47 коп., а всього 891 574 грн. 45 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. О. Дубіжанська