Справа № 263/203/18
Провадження № 2/263/811/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кияна Д.В.,

при секретарі - Коростовцевій Я.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Західна» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2018 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Західна» про захист прав споживачів.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що підставі свідоцтва про право власності та договору відчуження частки квартири їй належить квартира у багатоквартирному будинку в АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що вона зазначеній квартирі постійно не проживає, газ для приготування їжі використовую рідко. У жовтня 2017 року відповідно до положень Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року №3533-УІ позивач звернулась із заявою про забезпечення її у строк до 01 січня 2018 року квартирним (індивідуальним) лічильником для обліку спожитого газу. Листом №08-2633 від 28 листопада 2017 року відповідачем роз'яснено, що законом не передбачено виділення коштів на безкоштовну установку індивідуального лічильника, а на його виконання Національною комісією, яка здійснює державне регулювання в сфері енергетики і комунальних послуг було прийнято рішення щодо фінансування установки лише надомних вузлів обліку та запропоновано встановити квартирний лічильник за власні кошти через Єдиний центр по обслуговуванню абонентів ПАТ «Маріупольгаз», який займається саме цим питанням. 13 травня 2016 року між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП «КК «Західна» укладено договір №08/514-2016 на установку загально будинкового лічильника, який введено у комерційний облік з 01 грудня 2016 року та по ньому ведеться облік та здійснюються розрахунки зі всіма споживачами. Зазначає, що участь власників квартир у цих договірних правовідносинах законодавством не передбачено, а тому відмова позивача та інших власників від обліку спожитого газу за показниками загального будинкового лічильника, не має юридичної сили. Просить суд визнати дії ПАТ «Маріупольгаз» щодо відмови у встановленні квартирного обліку газу неправомірними, зобов'язати ПАТ «Маріупольгаз» за власний рахунок встановити квартирний прилад обліку газу за адресою: АДРЕСА_2 та визнати недійсним договір №08/514-2016, укладений 13 травня 2016 року між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП «КК «Західна».

10 січня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовну заяву залишено без руху.

08 лютого 2018 року позивачем надана заява про усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2018 року закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

01 березня 2018 року від представника відповідача ПАТ «Маріупольгаз» надійшов до канцелярії суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що суперечить законодавству України, на обґрунтування зазначив, що вищевказаного договору №08/514-2016 від 13 травня 2016 року не існує, оскільки між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП ММР «КК «Західна» було укладено договорів про проведення монтажних робіт по установки загальнобудинкового лічильника газу, його обслуговування і порядок проведення робіт по контрольному зняттю показів загальнобудинкового лічильника газу та лічильників, встановлених індивідуально в квартирах споживачів (при їх наявності) №08/504- 2016 від 13 травня 2016 року. Зазначив, що у діючому тарифі на послуги з розподілу природного газу у 2016-2017 роках для ПАТ «Маріупольгаз» та у Інвестиційній програмі для підприємств, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики і комунальних послуг передбачена установка загальнобудинкових газових лічильників. 13 травня 2016 року між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП ММР «КК «Західна» було укладено Договір №08/504-2016. Згідно з п.1.1. Договору №08/504-2016 предметом договору є проведення ПАТ «Маріупольгаз» монтажних робіт по встановленню загальнобудинкового лічильника газу і його подальшого обслуговування за адресою: АДРЕСА_1 Відповідно до вищевказаних норм законодавства та умов Договору №08/504-2016 ПАТ «Маріупольгаз» було встановлено загальнобудинковий лічильник газу на будинок АДРЕСА_1, що підтверджується Актом встановлення загальнобудинкового лічильника газу від 27 грудня 2016 року. Згідно з Актом від 01 лютого 2017 року вищевказаний загальнобудинковий лічильник газу було введено в комерційний облік та експлуатацію. Таким чином, всі дії ПАТ «Маріупольгаз» по встановленню, введенню в комерційний облік та експлуатацію загальнобудинкового лічильника газу за адресою: АДРЕСА_1 здійснювались виключно в порядку визначеному законодавством. 23 листопада 2017 року ПАТ «Маріупольгаз» отримано заяву позивача від 21 листопада 2017 року про встановлення індивідуального газового лічильника. За результатами розгляду вищевказаної заяви позивачу 28 листопада 2017 року за вих. №08-2633 ПАТ «Маріупольгаз» було надано письмову відповідь, в якій ОСОБА_1 було повідомлено, що Законом №3533-VI не визначено обов'язку встановлення саме індивідуальних лічильників газу в кожній квартирі, в яких газ використовується тільки для приготування їжі. ПАТ «Маріупольгаз» було повідомлено позивачу про можливість та право позивача встановити квартирний (індивідуальний) лічильник газу за власні кошти. Керуючись Законом №3533-УІ, Кодексом газорозподільних систем, Тимчасовим положенням №620 ПАТ «Маріупольгаз» було прийняте правомірне рішення щодо вимог позивача. 20 січня 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу» від 21 грудня 2017 року №2260-VIII, яким були внесені зміни та доповнення до Закону №3533-УІ, в тому числі щодо встановлення населенню індивідуальних лічильників газу. На сьогодні позивач має можливість встановити за свій рахунок індивідуальний лічильник природного газу з послідуючою компенсацією цих витрат за рахунок коштів, які ним сплачуються за тарифом на розподіл природного газу, в порядку, що в подальшому буде встановлений Кабінетом Міністрів України.

23 березня 2018 року позивачем надана відповідь на відзив відповідача ПАТ «Маріупольгаз», відповідно до якого останній вважає, що не спростував доводи, які викладені у позові щодо порушення прав споживача. Зазначила, що копія договору за № 08/504-2016 від 13 травня 2016 року та додаткові документи підтверджують, що згоди на встановлення загального лічильника та здійснення за допомогою його обліку і розподілу природного газу у її квартирі вона не давала. Цей договір укладено у спосіб не передбачений чинним законодавством та через порушення її прав, за захистом яких вона звернулась до суду. Посилання відповідача на те, що всі дії ПАТ «Маріупольгаз» по встановленню, введенню в комерційний облік та експлуатацію загально будинкового лічильника газу по АДРЕСА_1 здійснювались виключно в порядку визначеному законодавством є неспроможними, оскільки на час укладення цього договору вона була власником квартири АДРЕСА_1 що розташована у цьому будинку і згоди на встановлення такого лічильника вона не надавала, його було встановлено без її відома та попередження. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 та витрати на людське існування не дають можливості погодитись на встановлення лічильника за власний рахунок, а також приймаючи до уваги, що зазначений представником відповідача у відзиві закон прийнятий після її звернення до відповідача із заявою про встановлення індивідуального лічильника, просила задовольнити позов у повному обсязі. Просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Маріупольгаз» у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ККП «Керуюча компанія «Західна» у судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи без його участі, просила суд відмовити у позові у повному обсязі, оскільки позовні вимоги необґрунтовані та суперечать положенням законодавства України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Мотивувальна частина.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є визнання неправомірними дії щодо відмови у встановлені квартирного обліку газу, зобов'язання встановити прилад обліку газу та визнання договору недійсним.

Судом установлено, що між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП ММР «КК «Західна» було укладено договорів про проведення монтажних робіт по установки загальнобудинкового лічильника газу, його обслуговування і порядок проведення робіт по контрольному зняттю показів загальнобудинкового лічильника газу та лічильників, встановлених індивідуально в квартирах споживачів (при їх наявності) №08/504- 2016 від 13 травня 2016 року.

Згідно з п. 1.1. Договору №08/504-2016 предметом договору є проведення ПАТ «Маріупольгаз» монтажних робіт по встановленню загальнобудинкового лічильника газу і його подальшого обслуговування за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до умов Договору №08/504-2016 ПАТ «Маріупольгаз» було встановлено загальнобудинковий лічильник газу на будинок №5 по вулиці Сонячній у місті Маріуполі, що підтверджується Актом встановлення загальнобудинкового лічильника газу від 27 грудня 2016 року.

Згідно з Актом від 01 лютого 2017 року вищевказаний загальнобудинковий лічильник газу було введено в комерційний облік та експлуатацію.

23 листопада 2017 року ПАТ «Маріупольгаз» отримано заяву ОСОБА_1 від 21 листопада 2017 року про встановлення індивідуального газового лічильника.

За результатами розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 від 28 листопада 2017 року за вих. №08-2633 ПАТ «Маріупольгаз» було надано письмову відповідь, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено, що Законом №3533-VI не визначено обов'язку встановлення саме індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі, в яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Згідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 року №3533-VІ (далі - Закон №3533-УІ) передбачено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку. Стаття 6 вказаного закону в редакції, що діяла на момент встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку, в якому мешкає позивач, зазначала, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі до 01 січня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.3 вказаного закону, в редакції, яка діяла на момент встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку №238 фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території.

Відповідно п. 1 розділу 5 глави IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Пунктом 4 розділу 1 глави X Кодексу газорозподільних систем визначено, що передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

Зі змісту пункту 4 «Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від16.05.2002року №620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2016 №46) (далі-Тимчасове положення№620), вбачається, що встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування,монтаж,здійснюється за кошти сторони,яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі-експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку(будинків)тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Аналізуючи надані докази по справі суд враховує, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено у передбаченому законом порядку порушення вимог закону з боку відповідача щодо не встановлення у її квартирі індивідуального газового лічильника.

Посилання позивача на підзаконні нормативно-правові акти, які регулюють права та обов'язки, що виникли з моменту набрання чинності, до відносин, що регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, є хибними та такими, що суперечать вимогам ч.3 ст.5 ЦК України, тому судом не враховуються.

З урахуванням наведеного підстав для визнання бездіяльності позивача неправомірною не мається, тому позовні вимоги в цій частині, а так само в частині зобов'язання встановити індивідуальний газовий лічильник в квартирі позивача, задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги стосовно визнання договору від 13 травня 2016 року, укладеного між ККП «КК «Західна» та ПАТ «Маріупольгаз» щодо проведення монтажних робіт по установці загальнобудинкового газового лічильника в будинку №301 «б» по бул.Шевченка у м.Маріуполі, то така не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають, оскільки позивач не є стороною відповідного договору. Доказів на підтвердження того, що вказаний договір порушує його права у передбаченому законом порядку суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2,3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 року №3533-УІ, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494, статтями 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 267, 280,352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», комунального комерційного підприємства «Керуюча компанія «Західна» про захист прав споживачів, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1? ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 НОМЕР_2.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», , юридична адреса: вул.Миколаївська, буд.16, м.Маріуполь, Донецька область.

Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Західна», , адреса: вул.Гранітна, 114, м.Маріуполь, Донецька область 87514, електронна адреса:

Суддя Д.В.Киян