ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/257/18

провадження № 22-ц/781/1306/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Черненка В.В.

за участю секретаря Гончар В.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідачі - Державна казначейська служба України,

Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області,

представник ГУ Національної поліції в Кіровоградській області за довіреністю - Гайдашук Віта Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року у складі судді Галицького В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Зазначав, що 22 травня 2017 року працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1. На підставі вказаного протоколу постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року, постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, від 21 серпня 2017 року скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Внаслідок незаконних дій працівників поліції Добровеличківського районного відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП Руденка О.Л. незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, чим заподіяно моральні страждання, які полягали у переживаннях щодо розголосу вказаного факту за місцем проживання та місцем роботи, у зв?язку з побоюванням громадського осуду, позбавленням можливості користуватися спеціальним правом щодо керування транспортним засобом, необхідністю нести витрати на правничу допомогу.

Просив суд стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 25000 грн. та в рахунок повернення сплачених сум за надання правової допомоги в адміністративній справі 10000 грн.(а.с. 1-8).

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн. та 10000 (десять тисяч) грн. витрат на правничу допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, проте позивачем не надано доказів та не обгрунтовано розмір завданої моральної шкоди в розмірі 25000 грн.. (а.с. 76-78).

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, того шо ГУНП в Кіровоградській області є неналежним відповідачем у справі. Неправомірність дій працівників поліції не встановлена в судовому порядку. Витрати на правничу допомоги не підтверджені належними доказами ( а.с. 86-89).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційне провадження відкрито 06 липня 2018 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи на 29 серпня 2018 року (а.с. 101,109).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що незаконні дії працівників поліції потягли за собою незаконне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу. Позивачем обгрунтовані та доведені позовні вимоги. Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло у зв?язку із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Державна казначейська служба України суду відзив на апеляційну скаргу не надала.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач та представник позивача, представник відповідача Державної казначейської служби України повідомлені під розписку про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали (а.с.116,118,119,120).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обставини неналежного виконання службових обов'язків, порушення вимог нормативно-правових актів при проведенні огляду на стан сп?яніння, допущене працівниками поліції Добровеличківського ВП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 22 травня 2017 року по ч.1 ст.130 КУпАП встановлено постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року. Вказаною постановою скасовано постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року , якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі встановлених обставин суд правильно встановив факт завдання позивачу моральної шкоди незаконним притягнення до адміністративної відповідальності та обґрунтованість вимоги про відшкодування цієї шкоди. При визначенні розміру морального відшкодування враховано вимоги розумності та справедливості у зв?язку з чим частково задоволено позов.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Витрати на правничу допомогу стягнуті судом з Державної казначейської служби України, яка рішення суду в цій частині не оскаржує, тому у Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області відсутні підстави для оскарження розміру цих витрат.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст.375, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2018 року.

Головуюча суддя Л.В. Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

В.В. Черненко