____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9905/13-ц
Провадження № 2-р/520/27/18
УХВАЛА

про відмову у розясненні рішення суду

31.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси, головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю державного виконавця Кулагіна С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про розяснення рішення суду по цивільній справі № 520/9905/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 року начальник відділу ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою, в якій просить винести ухвалу, згідно з якою розяснити чи необхідно державному виконавцю самостійно збільшувати розмір аліментів, визначений судом у рішенні Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2013 року по справі № 520/9905/13-ц, до встановлення частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімуму при здійсненні щомісячних розрахунків заборгованості за виконавчим провадження № 8660994 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів, або проводити стягнення виключно у розмірі 400 гривень щомісячно, встановленому судом у вищевказаному рішенні.

В своїй заяві посилається на те, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебуває виконавчий лист № 2-5082/2007, виданий Київським районним судом м. Одеси 24.11.2007, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10.07.2007 та до повноліття сина, тобто до 05.11.2024 року (виконавче провадження № 8660994).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2013 по справі № 520/9905/13-ц змінено розмір аліментів, визначений за рішенням Київського районного суду м. Одеси 10.09.2007, виконавчий лист за яким перебуває на виконанні, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову 01.08.2013 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.11.2024.

Стверджує, що розмір аліментів боржнику нараховується згідно з рішенням суду від 28.08.2013, тобто по 400 грн. щомісячно та станом на 30.06.2018 заборгованість складала 62639,67 грн., яку боржником сплачено у повному обсязі.

Проте, з 08.07.2017 року набрали чинності зміни до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складав з 01.07.2017 року по 01.12.2017 року 1777 грн., з 01.12.2017 року по 01.07.2018 року 1860 грн., 50 % по яких перевищує визначений судом розмір аліментів у місяць.

Таким чином, державний виконавець вказує, що не є зрозумілим чи необхідно державному виконавцю самостійно збільшувати розмір аліментів, визначений судом, до встановленого частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімуму при здійсненні щомісячних розрахунків заборгованості по аліментах, або проводити стягнення виключно у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання зявився державний виконавець Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8, який заяву підтримав в повному обсязі, наполягав на її задоволенні посилаючись на обставини викладені в ній.

Стягувач ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Судом встановлено, що на виконанні у Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист № 2-5082/2007, виданий Київським районним судом м. Одеси 24.11.2007, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10.07.2007 та до повноліття сина, тобто до 05.11.2024 року (виконавче провадження № 8660994).

В подальшому 01.08.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно до моменту досягнення дитиною повноліття та позбавити відповідача - ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено. Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Змінено розмір аліментів, визначений за рішенням Київського районного суду м. Одеси 10.09.2007 року, та щомісячно стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 01.08.2013 року до моменту досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.11.2024 року

Вказане рішення у визначений законом строк оскаржено не було та набрало законної сили, що відповідає вимогам ст. 273 ЦПК України.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості, складений начальником Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що станом на 30.06.2018 року розмір заборгованості пор аліментам становив 62 639, 67 гривень.

Разом з тим, з платіжного доручення № 1 від 11 липня 2018 року вбачається, що боржником в повному обсязі погашена вищевказана заборгованість.

Звертаючись до суду з даною заявою, начальник відділу зазначає, що не є зрозумілим чи необхідно державному виконавцю самостійно збільшувати розмір аліментів, визначений судом, до встановленого частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України мінімуму при здійсненні щомісячних розрахунків заборгованості по аліментах, або проводити стягнення виключно у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Дійсно з 08.07.2017 року набрали чинності зміни до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

А відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» вбачається, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Однак, у відповідності до статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Отже у відповідності до статті 271 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" у цивільній справі № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

З огляду на вищевказані вимоги чинного законодавства України, та беручи до уваги той факт, що рішення суду набрало законної сили, та виконується, а згідно Конституції України закон не має зворотної сили, суд вважає за необхідним у задоволенні даної заяви відмовити, та зазначити, що стягнення аліментів за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2013 року слід проводити виключно у розмірі 400 гривень щомісячно.

Керуючись ст. 271, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про розяснення рішення суду по цивільній справі № 520/9905/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.