Справа № 545/1154/18
Провадження № 2/545/875/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Кудря А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей (як орган опіки і піклування) при Полтавській районній державній адміністрації, Служба у справах дітей (як орган опіки і піклування) виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей (як орган опіки і піклування) при Полтавській районній державній адміністрації, Служба у справах дітей (як орган опіки і піклування) виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з червня 2012 року позивач, ОСОБА_1, проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем моєї реєстрації АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилася донька, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 02.07.2013 року.

Протягом спільного проживання жінка ніде не працювала, часто вживала алкогольні напої і не забезпечувала доньці належного догляду, про що свідчать довідки з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави» від 05.04.2018 року № 606 та виписка з амбулаторної карти стоматологічного хворого на ОСОБА_3, з яких вбачається, що в доньки були діагностовано захворювання очей та зубів.

Позивач суміщав роботу та піклування про доньку. В травні 2017 року ОСОБА_4 забрала свої особисті речі і документи, і покинула позивача з донькою, вирушивши в невідомому мені напрямку. З того часу (вже рік) мати не цікавиться життям та здоров'ям своєї доньки, місце її проживання не відомо.

З березня 2017 року позивач перебуває на пенсії і весь час приділяє вихованню та лікуванню доньки, протягом липня - листопада 2017 року пролікували всі зуби.

Донька зареєстрована і проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1251 від 10.05.2018 року, знаходиться на повному утриманні позивача.

В зв'язку з самоусуненням ОСОБА_2 від виховання та утримання ОСОБА_3 в липні 2017 року я звернувся до Київського районного суду м. Полтави щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 та отримав судовий наказ від 26.07.2017 року. Однак, за весь цей час мати не сплатила жодної копійки на утримання своєї доньки і станом на березень 2018 року рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16596,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 10.04.2018 року № 5704.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача.

ОСОБА_3 забезпечені гідні умови проживання, навчання, розвитку, та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та донькою доброзичливі стосунки, які сприяють належному її вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Весь час проводять разом з донькою. В період відсутності матері ОСОБА_5 за нею не сумує і майже не згадує.

З вересня 2017 року донька відвідує ПДНЗ № 7 «Теремок». За час відвідування дитячого садочка вихователі помітили, що ОСОБА_3 виховується у неповній сім'ї, прив'язана до тата. Мати ж, ОСОБА_2, не приділяє часу для виховання дитини, не виявляє інтерес до дочки, вихователі групи ніколи не бачили маму, про що зазначено в психолого-педагогічній характеристиці на вихованку ПДНЗ № 7 ОСОБА_3 від 02.05.2018 року № 14-02/59. Крім того, вихователями ПДНЗ № 7 було обстежено і умови проживання дитини, про що було складено відповідний акт, з якого вбачається, що умови проживання задовільні та відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У дитини є місце для відпочинку та ігор, ОСОБА_3 має своє окреме ліжко, забезпечена достатньою кількістю одягу, іграшок, продуктами харчування. Також акт підтверджує, що дитина проживає разом з татом.

Нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками відносно малолітньої доньки та факт її не проживання разом з сім'єю підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 493, складеним 15.08.2017 року державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, листом виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № Ч04.1-14/0511 від 12.04.2018 року та актом обстеження умов проживання, складеним фахівцями служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, а також свідченнями сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Також обставиною, що характеризує Відповідача як особистість є те, що вона ще в 2012 році двічі зникала з місця свого тодішнього проживання АДРЕСА_2 і оголошувалася у розшук Полтавським райвідділом УМВС України в Полтавській області на підставі повідомлення її тітки та матері (підтверджується листом Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області від 30.04.2018 року № Н-243/115/104/02/2018) та інформацією з веб-сайту ГУ НП в Полтавській області (http://old.npu.gov.ua/mvs/control/poltava/uk/publish/article/90223). Причини зникнення і місце її перебування протягом певного терміну на сьогодні достеменно невідомі. У ОСОБА_2 є ще старша донька, якій в 2012 році було 4,5 роки і яка проживала разом з нею, однак матір і в той час зникала з дому, не хвилюючись про свою дитину. Вважають, що дані обставини характеризують її як несерйозну, безвідповідальну особу, без стабільних життєвих і моральних принципів та обов'язків, що виявляється і в її ставленні до виконання своїх батьківських обов'язків відносно нашої доньки. Позитивного впливу на дитину мати не має і, враховуючи її нестійку життєву позицію, переконаний, що вона не є достойним прикладом для наслідування для ОСОБА_3.

У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що Відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця проживання своєї доньки, переконаний, що вищевикладенні обставини свідчать про свідоме небажання ОСОБА_2 виконувати відносно ОСОБА_3 батьківські обов'язки, покладені на неї законом.

Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, принижує гідність доньки, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, яку взагалі не цікавить її донька, може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті ОСОБА_3, як з моральної, так і з правової точки зору.

Вважає, що викладені в позовній заяві обставини свідчать про особисте ставлення ОСОБА_2 до своєї доньки. Вона ніяким чином не піклується про доньку, рік не цікавиться нею, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Таким чином, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Все це свідчить про ухилення ОСОБА_2 від своїх обов'язків відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що передбачено п. 16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали в повному обсязі, та прохали її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову вказавши , що дійсно під час спільного проживання з позивачем були випадки коли вона вживала спиртне та не дивилась за донькою але на даний час вона проживає із співмешканцем ОСОБА_8 в гуртожитку в АДРЕСА_3 але жодного належного доказу на підтвердження даної обставини до суду не надала. Також вказала, що вона не прцює і підтвердила той факт, що в неї є старша донька, яка проживає окремо з бабусею. Вказала, що після звернення позивача до суду з даним позовом приїздила до ОСОБА_3 на день народження але позивач не пустив її до доньки. Зазначила, що аліменти не сплачує умисно бо вважає це неправильним стягнення аліментів з неї.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву в якій позов підтримав та прохав його задовольнити.

Від представника Служби у справах дітей (як орган опіки і піклування) виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради на адресу суду надійшов висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, також надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що надані сторонами, вважає, що позов підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що з червня 2012 року позивач, ОСОБА_1, проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації позивача АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилася донька, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 02.07.2013 року.

Протягом спільного проживання відповідачка ніде не працювала, часто вживала алкогольні напої і не забезпечувала доньці належного догляду, про що свідчать довідки з КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави» від 05.04.2018 року № 606 та виписка з амбулаторної карти стоматологічного хворого на ОСОБА_3, з яких вбачається, що в доньки були діагностовано захворювання очей та зубів.

Позивач суміщав роботу та піклування про доньку. В травні 2017 року відповідачка забрала свої особисті речі і документи, і покинула позивача з донькою, вирушивши в невідомому напрямку. З того часу мати не цікавиться життям та здоров'ям своєї доньки, місце її проживання до останнього часу було не відоме.

З березня 2017 року позивач перебуває на пенсії і весь час приділяє вихованню та лікуванню доньки.

Донька зареєстрована і проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1251 від 10.05.2018 року та знаходиться на повному утриманні позивача.

В зв'язку з самоусуненням ОСОБА_2 від виховання та утримання ОСОБА_3 в липні 2017 року позивач до Київського районного суду м. Полтави щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 та отримав судовий наказ від 26.07.2017 року. Однак, за весь цей час мати не сплатила жодної копійки на утримання своєї доньки і станом на березень 2018 року рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 16596,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 10.04.2018 року № 5704.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача.

ОСОБА_3 забезпечені гідні умови проживання, навчання, розвитку, та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та донькою доброзичливі стосунки, які сприяють належному її вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Весь час проводять разом з донькою. В період відсутності матері ОСОБА_5 за нею не сумує і майже не згадує.

З вересня 2017 року донька відвідує ПДНЗ № 7 «Теремок». За час відвідування дитячого садочка вихователі помітили, що ОСОБА_3 виховується у неповній сім'ї, прив'язана до тата. Мати - ОСОБА_2, не приділяє часу для виховання дитини, не виявляє інтерес до дочки, вихователі групи ніколи не бачили маму, про що зазначено в психолого-педагогічній характеристиці на вихованку ПДНЗ № 7 ОСОБА_3 від 02.05.2018 року № 14-02/59. Крім того, вихователями ПДНЗ № 7 було обстежено і умови проживання дитини, про що було складено відповідний акт, з якого вбачається, що умови проживання задовільні та відповідають санітарно-гігієнічним нормам. У дитини є місце для відпочинку та ігор, ОСОБА_3 має своє окреме ліжко, забезпечена достатньою кількістю одягу, іграшок, продуктами харчування. Також акт підтверджує, що дитина проживає разом з татом.

Нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками відносно малолітньої доньки та факт її не проживання разом з сім'єю підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 493, складеним 15.08.2017 року державним соціальним інспектором Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, листом виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради № Ч04.1-14/0511 від 12.04.2018 року та актом обстеження умов проживання, складеним фахівцями служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, а також свідченнями сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Також обставиною, що характеризує Відповідача як особистість є те, що вона ще в 2012 році двічі зникала з місця свого тодішнього проживання АДРЕСА_2 і оголошувалася у розшук Полтавським райвідділом УМВС України в Полтавській області на підставі повідомлення її тітки та матері (підтверджується листом Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області від 30.04.2018 року № Н-243/115/104/02/2018) та інформацією з веб-сайту ГУ НП в Полтавській області (http://old.npu.gov.ua/mvs/control/poltava/uk/publish/article/90223). Причини зникнення і місце її перебування протягом певного терміну на сьогодні достеменно невідомі. У ОСОБА_2 є ще старша донька, якій в 2012 році було 4,5 роки і яка проживала разом з нею, однак матір і в той час зникала з дому, не хвилюючись про свою дитину. Вважають, що дані обставини характеризують її як несерйозну, безвідповідальну особу, без стабільних життєвих і моральних принципів та обов'язків, що виявляється і в її ставленні до виконання своїх батьківських обов'язків відносно нашої доньки. Позитивного впливу на дитину мати не має і.

Відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця проживання своєї доньки, а тому дана обставина також свідчать про свідоме небажання ОСОБА_2 виконувати відносно ОСОБА_3 батьківські обов'язки, покладені на неї законом.

Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, принижує гідність доньки, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, яку взагалі не цікавить її донька, може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті ОСОБА_3, як з моральної, так і з правової точки зору.

З викладеного вище можна зробити висновок , що відповідачка ніяким чином не піклується про доньку, рік не цікавиться нею, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Таким чином, створились умови, які шкодять інтересам дитини. Всі перераховані факти свідчать про ухилення ОСОБА_2 від своїх обов'язків відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що передбачено п. 16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Також при прийнятті рішення суд враховує висновок виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, як органу опіки і піклування яким встановлено факт ухилення відповідачкою від своїх материнських обов»язків та визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Також, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він як сусід позивача коли останній проживав спільно з відповідачкою , неодноразово був свідком того як відповідачка вживала спиртне гуляючи з дитиною на дитячій площадці і як остання в нетверезому стані падала бо не трималась на ногах.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є хрещеною матір»ю ОСОБА_3 і підтвердила, що відповідачка часто вживала спиртне і бували неодноразові випадки коли вона-свідок забирала ОСОБА_3 з дитячої площадки бо відповідачка десь зникала і не дивилась за дитиною. Також були випадки коли ОСОБА_3 залишалась в неї ночувати бо було невідомо де матір.

Відповідно до ст.12, Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 7 вищезазначеної Постанови, факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.

Згідно п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку що відповідачка дійсно тривалий час без поважних причин ухиляються від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь держави, відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.ст. 165, 166,180,181,183 СК України, ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстровану та проживаючу за адресою АДРЕСА_4 батьківських прав відносно її малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення. В разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення віддруковане суддею власноручно та є оригіналом.

Суддя: А.Г.Потетій