Справа № 462/2139/18 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/1986/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Куцика І.Б.

Без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Львівської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Львівської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що залишаючи його позовну заяву без руху для усунення недоліків та в наступному повертаючи позовну заяву, суд не виконав вимоги постанови №2 пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», яка на сьогоднішній день залишається чинною, в п.7 якої зазначено, що: «подання доказів можливе на наступних стадія цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явлені позову залишати заяву без руху та повертати заявнику».

На думку скаржника, суд першої інстанції свідомо порушив ст. 6 § 1 Конвенції, чим порушено моє право на справедливий доступ до правосуддя та не звернув увагу на долучену до позову заяву, в якій він окремо зазначив, що є 88-річним одиноким інвалідом І групи, позовну заяву складав самостійно а відтак просив суд це врахувати.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Львівської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів залишено без рухуоскільки позивачем не вказаний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, не вказано зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, окрім цього якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, не вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У зв»язку з невиконанням вимог ухвали суду від 10 травня 2018 року, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Львівської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про захист прав споживачів - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну ОСОБА_3. суд першої інстанції помилково не врахував роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» про те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу

Так, відповідно до роз»яснень п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України ( в редакції 2003 року) або не оплачено судовий збір,судді відповідно до вимог ст..121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, у тому числі і розмір несплачених судових витрат.

У п. 7 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України роз»яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред»явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Rada Cavanilles v. Spain (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії); Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки; RTBF v. Belgium (RTBF проти Бельгії)

Право на доступ до суду не є абсолютним і може бути обмежено рішеннями суду. Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою», якщо доступ до суду обмежений законом чи практикою суду (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства). Суд досліджує чи впливає таке обмеження на сутність права, а саме, чи переслідує обмеження законну мету і чи забезпечується при цьому належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства).

З огляду на наведене, з метою уникнення порушення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів вважає, що надмірний формалізм у вказаній справі може позбавити позивача права на звернення до суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268 ЦПК, ст.ст., 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 379 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 травня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанці

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 липня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.