Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 758/2524/17

провадження № 61-1304св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представники позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва АллаМихайлівна,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

представники третьої особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду

м. Києва від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М., третя особа - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), про визнання протиправними та скасування актів індивідуальної дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 (де вона мешкає разом з матір'ю ОСОБА_15), яку придбала у кредит, наданий ПАТ «ПУМБ», яка є предметом іпотеки. Зазначала, що 05 січня 2017 року прийшовши з роботи, вона виявила, що на вхідних дверях квартири невідомі особи встановили нові замки, вона не змогла потрапити до квартири. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року було задоволено скаргу представника позивача щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 162, 356, 365 КК України щодо незаконного проникнення невідомими особами та заміни дверних замків у квартирі АДРЕСА_1. Вказувала, що вивчивши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, встановила, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А. М. на підставі іпотечного застереження прийняв рішення від 06 грудня 2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_2 та вчинила запис про право власності № НОМЕР_1.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд: скасувати рішення від 06 грудня 2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

(з відкриттям розділу), індексний номер: 32745206 та скасувати запис про право власності № НОМЕР_1, вчинений відповідачем, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ».

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення від 06 грудня 2016 року приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М. як державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

(з відкриттям розділу), індексний номер: 32745206, згідно з яким (рішенням) проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ».

Визнано протиправним і скасовано запис про право власності № НОМЕР_1, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А. М. як державним реєстратором, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «ПУМБ».

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подав до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом було порушено норми процесуального права, а саме - не розглянуто заявлений представником позивача у справі відвід, у зв'язку з чим ухвалене рішення від 11 грудня 2017 року прийнято неналежним складом суду. Крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

У березні 2018 року ПАТ «ПУМБ»подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для його скасування немає.

У травні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подав до Верховного Суду відповідь на відзив на касаційну скаргу, у якому зазначав, що аргументи відзиву мають перекручений характер, не відповідають чинному законодавству України та фактичним обставинам справи і тому не повинні братися до уваги.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, статті 64 Конституції України).

Положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Згідно з положеннями статті 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень статей 3, 15 ЦК України, статей 2, 4, 5 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Матеріали справи містять заяву про відвід колегії суддів на підставі пункту 4 частини першої статті 20 ЦПК України 2004 року.

Заявлений судді або суддям відвід повинен бути вирішений у встановленому законом порядку (стаття 40 ЦПК України). Порушення цих вимог закону означає, що склад суду неповноважний розглядати справу.

Проте, матеріали справи не містять ухвалу за результатами вирішення заяви про відвід.

Пунктом першим частини першої статті 411 ЦПК України встановлено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

Склад суду, який розглядає цивільну справу, є повноважним лише в тому випадку, коли його створення відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що апеляційним судом на порушення вимог статті 40 ЦПК України не було розглянуто заяву про відвід колегії суддів, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В. П. Курило