пр. № 2-н/759/431/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, згідно якої просила стягнути на її користь із ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі ? (однієї чверті) з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Суд, ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1, дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, дійшов висновку про відмову їй у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень сімейного законодавства правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше (ч. 1 ст. 6 СК України, абз. 2 ст. 1 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Однак усупереч цьому, ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.

Слід зазначити, що СК України розмежовує обов'язки батьків з утримання дитини до досягнення нею повноліття (Глава 15 СК України) та обов'язки батьків з утримання повнолітніх дочки, сина (Глава 16 СК України). Відтак, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини і вимоги про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина мають різні правові підстави, і не можуть бути ототожненими.

Враховуючи, що однією з обов'язкових умов, визначених у п.п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України при видачі судового наказу є вимога про стягнення аліментів саме на дитину (дітей), а тому вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку не можуть бути задоволеними у порядку наказного провадження, і у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України - у зв'язку з заявленням вимоги, що не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Коваль О.А.