Справа №:755/1250/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Органу приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування рішення органу приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та зобов'язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в:

В січні 2018 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4звернулась до суду з позовом до Органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просили суд: скасувати рішення Органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 серпня 2017 року №43-1065 про відмову в приватизації 17,10кв.м. житлової площі квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати Орган приватизації житла здійснити доприватизацію вказаного житлового приміщення (кімнати) за невикористані частини житлових чеків згідно заяви позивачів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є власниками житлових кімнат площею 8,4кв.м. та 12.1кв.м. в цій квартирі. В березні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4позивачі звернулися до Органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням здійснити доприватизацію житла та оформити передачу кімнати площею 17,1кв.м. в цій квартирі, що належить до комунальної власності і не заселена, в приватну власність позивачів. Звернення обґрунтовувалося тим, що сім'я позивачів повністю не використала своє право на безоплатну приватизацію житла і має право на доприватизацію зазначеної житлової кімнати. На звернення позивачів надійшла відповідь від 21 квітня 2017 року, якою було роз'яснено порядок передачі квартири у власність громадян. Також листом було повідомлено, що позивачі мають право на доприватизацію житла. Листом від 24 травня 2017 року позивачі проінформували Першого заступника голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про виконання зауважень щодо звернення позивачів. Однак, рішенням Органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 серпня 2017 року №43-1065, позивачам було відмовлено в приватизації 17.10кв.м. житлової площі. Повторно подані приватизаційні документи були повернуті без розгляду. В подальшому, Дніпровська районна в місті Києві державної адміністрація листом від 19 жовтня 201 7 року та Київська міська державна адміністрація листом від 18 грудня 2017 року/. По суті підтримали рішення органу приватизації, зазначивши, що правових підстав для надання позивачам вищевказаної кімнати немає. Позивачі вважають, що органом приватизації неправильно застосовано діюче законодавство, що порушує права позивачів на приватизацію житла, тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. (а.с.37-38)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову та накладено арешт на житлове приміщення (кімнату) площею 17,1кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_1 (а.с.34-35)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. (а.с.71-72)

Позивач ОСОБА_3 та представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подав.

Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За нормою статті 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Статтею 9 ЖК Української РСР встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачено законом.

Порядок передачі квартир у власність громадян регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396.

Судом встановлено, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками в рівних долях 56/100 часток квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа якої становить 34,95 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 20 серпня 2008 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією. (а.с.11)

Після приватизації вказаної вище частини квартири, залишок коштів по житлових чеках ОСОБА_4 та ОСОБА_3 становить 1,53грн. кожному, що підтверджується довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» від 16 березня 2017 року. (а.с.10)

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вона складається з трьох кімнат житловою площею 37,6кв.м., в тому числі: 1-а кімната 17,1кв.м., 2-а кімната 8,4кв.м., 3-я кімната 12.1кв.м. Загальна площа квартири становить 62,3кв.м. (а.с.13-16) Вказані технічні характеристики житлової та загальної площі квартири також підтверджені довідкою КП КМР «КМБТІ» від 16 травня 2017 року. (а.с.15)

Відповідно до довідки про місце проживання та склад сім'ї №786, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» 17 березня 2017 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3, яка складається з 1 кімнати житловою площею 20,8кв.м., проживають співвласники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.12)

Однак, розмір житлової площі та кількість житлових кімнат, які займають позивачі, вказані в даній довідці є помилковими, оскільки, згідно тверджень позивачів та як убачається з листів та рішення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.17-23), позивачі займають дві кімнати житловою площею 20,5кв.м.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

У відповідності до ч.1 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», яка кореспондується з п.5 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю).

Згідно п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2.

24 березня 2017р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Управління житлово-комунального господарства Дніпровської у м. Києві районної державної адміністрації із заявою про оформлення передачі їм у приватну власність кімнати площею 17.1кв.м., що звільнилася в комунальній квартирі АДРЕСА_4. (а.с.7)

Однак, дана заява за формою не відповідала бланку заяви, наведеному в додатку 2 до Положення, а долучені до неї документи не відповідали переліку документів, наведеному в п.18 Положення.

У відповідь на це звернення та звернення від 10 квітня 2017 року Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією надано відповідь від 21 квітня 2017 року, в якій роз'яснено порядок та підстави доприватизації житла. (а.с.17-18)

Також в даному листі Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації зазначено:

«На квартирному обліку для отримання житла за місцем реєстрації у Дніпровському районі м. Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебувають.

Відповідно до статті 54 ЖК УРСР та п. 67 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, «Ізольоване жиле приміщення, що звільнилось в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов, надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути передано наймачеві, якій проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку».

Станом на 19.04.2017, повідомлень про наявність вільної житлової площі у квартирі АДРЕСА_1, до відділу обліку та розподілу житлової площі Дніпровської райдержадміністрації не надходило.

Також, необхідно зазначити, що на виконання пункту 1 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 11.09.2014 року №1017 «Про деякі питання розподілу житлової площі в місті Києві» районні в місті Києві державні адміністрації зобов'язані передавати Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) всі житлові приміщення, що звільнилися і перебувають у власності територіальної громади міста Києва.»

В подальшому, на звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно надання їм в користування кімнати житловою площею 17,1кв.м., яка звільнилась в комунальній квартирі АДРЕСА_1 державною адміністрацією, листом від 09 червня 2017 року позивачам, з посиланням на положення ст.ст.42, 47, 48, 54 ЖК УРСР, було повідомлено, що за даними відділу обліку та розподілу житлової площі Дніпровської райдержадміністрації, вони на обліку потребуючих поліпшення житлових умов не перебувають. Оскільки родині ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 20,5кв.м. житла (по 10,25кв.м. на одну особу), а норма житлової площі, що надається громадянину, встановлюється в розмірі від 9,0кв.м. до 13,65кв.м. на одну особу та не більше однієї кімнати на особу, правових підстав для вашій родині додатково ще однієї кімнати житловою площею 17.1кв.м. з видачею ордеру немає. (а.с.19)

Таким чином, вказаним листом позивачам фактично відмовлено в наданні їм у користування житлової кімнати площею 17,1кв.м. у вищевказаній квартирі.

Згідно частини 1 ст.57 ЖК Української РСР, Рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів з питань обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень може бути оскаржено до виконавчого комітету вищестоящої Ради.

Також частиною 4 ст.54 ЖК Української РСР визначено, що у разі відмови в наданні жилого приміщення, що звільнилося, у випадках, передбачених цією статтею, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Однак, така відмова в передбаченому законом порядку не оскаржувалася та на час розгляду даної справи позивачі на квартирному обліку для отримання житла за місцем реєстрації у Дніпровському районі м. Києва не перебувають, а спірна кімната площею 17,1кв.м. їм в користування не надавалася.

16 серпня 2017р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Дніпровської у м. Києві районної державної адміністрації із заявою (оформленою згідно зразка, наведеного в додатку 2 до Положення) про оформлення передачі їм у приватну (спільну сумісну) власність кімнати площею 17,1кв.м., що звільнилася у комунальній квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8)

Рішенням Органу приватизації житла Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 22 серпня 2017 року №43-1065 відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приватизації 17,1кв.м. житлової площі квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_5, з посиланням на те, що заявники на квартирному обліку для отримання житла за місцем реєстрації в Дніпровському районі м. Києва не перебувають. Крім того, на виконання пункту 1 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 11.09.2014 року №1017 «Про деякі питання розподілу житлової площі в місті Києві» районні в місті Києві державні адміністрації зобов'язані передавати Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) всі житлові приміщення, що звільнилися і перебувають у власності територіальної громади міста Києва. (а.с.21).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Статтею 42 ЖК Української РСР визначено, що жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першої статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

У відповідності до частин 2, 3, 5 ст.54 ЖУ Української РСР, і зольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми житлового законодавства - Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, слід дійти висновку про те, що, за визначених законом умов, право на приватизацію певного житла надається особі, яка на відповідній правовій підставі займає це житлове приміщення.

Отже обов'язковими передумовами реалізації позивачами їх права на оформлення у приватну власність кімнати площею 17,1кв.м. в квартирі за вищевказаною адресою є: потреба позивачів в поліпшенні житлових умов (ст.34 ЖК УРСР); їх перебування на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесення до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов; надання позивачам в користування спірної кімнати.

При цьому, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер (ст.58 ЖК УРСР). А з матеріалів справи вбачається, що ордер на спірну кімнату, який позивачі долучили до своєї заяви про оформлення передачі у приватну власності кімнати площею 17,1 кв.м. виданий на ім'я гр. ОСОБА_5 (а.с.21).

Отже, судом встановлено, що позивачам відмовлено в постановці на квартирний облік, така відмова в передбаченому законом порядку не оскаржена та не визнана незаконною, спірна кімната позивачам в користування не надавалася, отже відповідачем було правомірно відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приватизації 17,1кв.м. житлової площі квартири спільного заселення за адресою: АДРЕСА_5.

З огляду на викладене, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, з урахуванням положень наведених вище норм житлового законодавства, враховуючи, що відповідач в розрізі даного спору діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення органу приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та зобов'язання вчинити дії.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивачів у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 345 Цивільного кодексу України, ст.9, 42, 54, 57, 58 ЖК УРСР, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, ст.ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Органу приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про скасування рішення органу приватизації житла Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24 липня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко