Справа № 201/9519/16-ц
Провадження № 2/201/179/2018
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Розумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про солідарне стягнення майнової шкоди, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка») про солідарне стягнення з ОСОБА_2 і ПрАТ «СК «Уніка» майнової шкоди в сумі 14 601,44 грн., стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., з урахуванням уточнених вимог (а.с. № 3 6, 145).

Ухвалою судді Черновського Г.В. від 04.07.2016р. відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду (а.с. № 2).

Ухвалою суду від 05.09.2016р. витребувано у ПрАТ «СК «Уніка» копію страхової справи за фактом ДТП (а.с. № 98).

У звязку зі звільненням судді Черновського Г.В. ухвалою судді Ходаківського М.П. від 04.10.2016р. справу прийнято до розгляду (а.с. № 106 - 108).

Ухвалою суду від 03.03.2017р. у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, у звязку із чим провадження по справі було зупинене (а.с. № 170, 171).

Після надходження до суду повідомлення експерта про неможливість надання висновку ухвалою судді від 29.03.2018р. провадження по справі було поновлено і справу призначено до судового розгляду (а.с. № 187).

У звязку із закінченням терміну повноважень судді Ходаківського М.П. ухвалою судді Федоріщева С.С. від 27.07.2018р. справу прийнято до свого провадження (а.с. № 211 - 213).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 31.03.2016р. 10 год. 20 хв. в м. Дніпропетровську в районі вїзду на міст № 1 сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, і автомобілю НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Висновком експертного дослідження автотоварознавця № 89/16 від 03.05.2016р. розмір матеріальної шкоди оцінений у 32 648,78 грн.

ДТП сталося з вини відповідачки, що підтверджено спільно складеним сторонами відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомленням про ДТП від 31.03.2016р., де ОСОБА_2 зазначила про визнання своєї вини.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «Уніка» згідно з полісом серії АЕ № 5399801 від 20.09.2015р., забезпеченим автомобілем НОМЕР_3.

У відповідності до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся 07.04.2016р. із заявою до ПрАТ «СК «Уніка» про отримання страхового відшкодування. 13.06.2016р. ПрАТ «СК «Уніка» частково відшкодувало на його банківський рахунок страхове відшкодування у розмірі 17 047,34 грн., не дивлячись на те, що оцінений розмір матеріальної шкоди становить 32 648,78 грн.

Отже, позивач просить стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Уніка» і ОСОБА_2 матеріальну шкоду у загальній сумі 14 301,44 грн. (32 648,78 - 17 047,34 франшиза 1000).

Окрім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях яких він зазнав у звязку із пошкодженням автомобіля, шо виразилися у душевних переживаннях в момент ДТП, необхідності ремонту, неможливості користуватися автомобілем під час його перебування в ремонті, необхідності захищати порушене право в судовому порядку. Розмір моральної оцінює у 5 000 грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням змінених позовних вимог, просить солідарно стягнути з відповідачів 14 601,44 грн. майнової шкоди, 900,00 грн. судових витрат, повязаних із проведенням автотоварознавчої експертизи, а також стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. (а.с. № 145, 149)

Відповідачка позовні вимоги на визнала. 05.09.2016р. надала заперечення на позов (а.с. № 70 74), в яких відзначила, що обставини ДТП і свою вину вона визнає. Разом із тим, звернула увагу на те, що у відповідності до вимог закону у день ДТП було складено повідомлення про ДТП, на місце аварії одразу виїхав представник страховика, який оглянув обидва автомобілів і зфотографував пошкодження на обох автомобілях. Позивачка також звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про страховий випадок, надала копії всіх документів, надала для огляду пошкоджений автомобіль.

Оскільки позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 07.04.2016р., то страховик зобов'язаний був не пізніше 06.07.2016р. виплатити його, або відмовити, про що повідомити заявника відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону.

Звітом ПП ОСОБА_3 № 07/13-263 від 20.05.2016р. про визначення вартості і матеріального збитку автомобіля НОМЕР_2, визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику в сумі 18 133,01 грн. (без ПДВ на запчастини). Сума 17 133,01 грн. (за вирахуванням франшизи 1000 грн.) повністю сплачена позивачеві в якості страхового відшкодування.

У звязку з цим відповідачка вважає позовні вимоги безпідставними, у т.ч. щодо стягнення судових витрат пов'язаних з проведенням автотоварознавчої експертизи позивачем.

Крім того, звертає увагу суду на те, що у протоколу огляду транспортного і засобу складеного 11.04.2016р. спеціалістом ОСОБА_4 у присутності позивача і представника ПраТ «СК «Уніка» ОСОБА_5, визначено, що автомобіль позивача «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_4 має пошкодження не пов'язані з ДТП. Протокол підписаний позивачем особисто, із зазначенням про те, що пошкодження в протоколі записані вірно.

Відповідачка не спростовує свого обовязку компенсації франшизи в сумі 1000,00 грн., зазначає, що пропонувала позивачеві оплатити її або скласти відповідну розписку, але позивач пропозицію проігнорував, тому вважає, що спір між ними відсутній.

Відповідачка також не погоджується із підставами і розміром моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів її заподіяння, не доведено, що вона спричинена внаслідок її протиправними діями.

Враховуючи викладене, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 17.06.2016р. а.с. № 60) 03.10.2018р. надав суду додаткові пояснення до позову в яких зазначив, що не погоджується визначенням вартості матеріального збитку, визначеного ПП ОСОБА_3 у Звіті № 07/13-263 від 20.05.2016р., вважає звіт не належним і допустимим доказом, оскільки у ньому для визначення вартості матеріального збитку використовувалась ціна автомобіля, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації (Сд) для Peugeot Partner Tepee 1.6 HDі90 [7] Comfort 5MT 2011 року у розмірі 11 130 дол.США. Натомість автомобіль позивача є автомобілем марки Peugeot Partner Tepee 1.6 HDi 90 Outdoor 5MT [7] з ціною автомобіля, який був у використанні, 2011 року випуску у розмірі 12 960 дол.США.

Оскільки ринкова вартість автомобіля є складовою для визначення матеріального збитку і у Звіті № 07/13-263 занижений цей показник, звіт він не може бути доказом дійсного розміру матеріального збитку.

Також у цьому звіті використовувалась ремонтна калькуляція № 07/13-263 від 22.05.2016р. для автомобіля Peugeot Partner Tepee Classic, код моделі 11 68 21, в той час як автомобіль позивача має код моделі 11 68 51.

Отже, ремонтна калькуляція складена не стосовно автомобіля позивача, без зазначення виду ремонтних робіт, фарбування, лакофарбових матеріалів та запасних частин необхідних для відновлювального ремонту автомобіля позивача з кодом моделі 11 68 51.

Представник позивача ОСОБА_6 (діє на підставі довіреності від 17.06.2016р. а.с. № 60) в судове засідання не зявився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити повністю (а.с. № 97,2).

Представник відповідачки ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 27.09.2016р. а.с. № 101) в судове засідання не зявився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі і без участі позивача, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Оскільки представники сторін надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, то на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін і без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як видно з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 31.03.2016р. 10 год. 20 хв. в м. Дніпропетровську в районі вїзду на міст № 1 сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, і автомобілю НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. № 75).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САР № 044825, власником автомобілю НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 (а.с. № 11).

У повідомленні про ТДП відповідачка вказала, що свою вину визнає (а.с. 112), що не заперечувала і в наданих суду запереченнях на позов.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Цивільно - правова відповідальність відповідачки ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до договору страхування, оформленого полісом серії АЕ № 539981 строком дії з 20.09.2015р. по 19.09.2016р. Забезпеченим транспортним є автомобіль НОМЕР_1. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза дорівнює 1 000,00 грн. (а.с. № 76).

У відповідності до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся 07.04.2016р. із заявами до ПрАТ «СК «Уніка» про отримання страхового відшкодування на картковий рахунок у ПАТ «Приватбанк» № 9100 (а.с. № 115, 116).

11.04.2016р. у присутності позивача і представника ПрАТ «СК «Уніка» ОСОБА_5, спеціалістом ОСОБА_4 було оглянуто пошкоджений автомобіль позивача, за результатами якого складено протокол огляду транспортного засобу «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_4. У протоколі, окрім пошкоджень, повязаних із ДТП, вказано, що автомобіль має пошкодження, не пов'язані з ДТП: бампер задній подряпини, порізи структурної поверхні; накладка бампера заднього - деформовано, порушення ЛФП, рамка номерного знака заднього деформована; двері задні (С) деформовані зі зломом підсилювача і каркасу; панель задня деформована зі зломом металу в (С) частині; панель полу задня деформована в (С) частині.

Протокол підписаний позивачем особисто, із зазначенням про те, що пошкодження в протоколі записані вірно (а.с. № 118, 119).

Згідно зі Звітом № 07/13-263 від 20.05.2016р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_5, виконаним ПП ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «СК «Уніка», матеріальний збиток без ПДВ на запчастини, завданий власнику автомобіля складає 18 133,01 грн. (а.с. № 121 125).

09.06.2016р. ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачеві в розмірі 17 133,01 грн. і складено страховий акт № 00190082 (а.с. № 133, 134).

Листом № 6275 від 03.06.2016р. ПрАТ «СК «Уніка», з урахуванням вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивача запрошено для узгодження суми страхового відшкодування в офіс страхової компанії (м. Дніпропетровськ, вул. Красна, 18А), попередньо проінформувавщи, що страхове відшкодування визначено в сумі 17 133,01 грн. (а.с. № 135).

07.07.2016р. позивач написав заяву до ПрАТ «СК «Уніка» в якій просив страховика виплатити страхове відшкодування у розмірі 17 133,01 грн. по страховому випадку, зареєстрованому за № 00190082, котрий стався 31.03.2016р. із застрахованим за договору стахування АЕ № 5399801 від 16.09.2015р. автомобілем НОМЕР_6, шляхом перерахування коштів у вказаному розмірі за відповідними реквізитами на р/р 9100 в КБ Приватбанк для поповнення картки 5168 7572 7214 5345 ОСОБА_1

У заяві зазначив, що він згоден із тим, що вказана сума виплати є остаточною та підтверджує той факт, що по указаному страховому випадку у жодному разі, навіть якщо під час проведення ремонтних робіт будуть виявлені додаткові ушкодження, котрі не враховані у виплаті, будь-які майнові чи немайнові вимоги з мого боку до страховика (ПрАТ «СК «УНІКА») будуть відсутні (а.с. № 136).

13.06.2016р. ПрАТ «СК «Уніка» відшкодувало на банківський позивача страхове відшкодування у розмірі 17 047,34 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку по картці 5168 7572 7214 5345 станом на 17.06.2016р. (а.с. № 13).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 зазначеного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно зі ст. 36.2. Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено судом, страхова компанія визначила розмір страхового відшкодування у зв'язку з виниклою ДТП в сумі 17 33,01 грн. і вказана сума страхового відшкодування була узгоджена з позивачем, що підтверджується матеріалами справи, і як пояснив позивач у позові, вказану суму він отримав.

Суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення зі страхової компанії на користь позивача суми страхового відшкодування, оскільки на момент звернення до суду із цим позовом спір між позивачем і ПрАТ «СК «Уніка» був відсутній. У зв'язку з чим в частині вимог до страхової компанії позивачу слід відмовити.

Водночас, висновком експерта автотоварознавця ОСОБА_8 № 89/16 від 03.05.2016р. визначений розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_6, в сумі 32 648,78 грн. (а.с. № 16 - 30).

Надаючи оцінку поясненням представника позивача про застосування оцінювачем страховика іншого коду моделі автомобіля і іншої ринкової вартості, суд враховує, що при експертом позивачка (ОСОБА_8І.) при оцінці враховано, що автомобіль марки Peugeot Partner Tepee 1.6 HDi 90 Outdoor 5MT [7], який був у використанні, 2011 р.в., узята до уваги ринкова ціна у розмірі у розмірі 12 960 дол. США, а також взятий до уваги той самий код моделі - 11 68 51 (а.с. № 33, 42).

Разом із тим, суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що Звіт № 07/13-263 від 20.05.2016р., виконаний ПП ОСОБА_3 не є належним, допустимим і достатнім доказом, оскільки у ньому використовувалась ціна автомобіля «Peugeot Partner Tepee» 1.6 HDі90 [7] Comfort 5MT 2011р.в., у розмірі 11 130 дол. США (а.с. № 89, 126) й інший код моделі - 11 68 21 (а.с. № 84, 124).

Говорячи про таке, суд виходить з наступного.

За змістом п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі ОСОБА_9) версія (модифікація) КТЗ - сукупність дорожніх транспортних засобів одного типу, які належать до однієї моделі і не мають відмінностей у таких характеристиках, як: колісна база; маса без водія й експлуатаційних рідин; маса у спорядженому стані; повна маса; навантаження на кожну вісь за повної маси; робочий об'єм двигуна; максимальна потужність; тип коробки передач, кількість передач та їхні передатні числа; передатне число головної передачі; верхня та нижня межі радіусів котіння шини для кожної осі; кількість місць для сидіння.

Колісний транспортний засіб ідентичний - КТЗ, основні ознаки і параметри якого (виробник, країна походження, тип, модель, конструкція привода тягових коліс, тип та робочий об'єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, рік виготовлення, технічні характеристики) відповідають ознакам конкретного КТЗ. Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості КТЗ, пробігу та технічного стану;

модель (варіант) КТЗ - сукупність КТЗ одного типу, які не мають відмінностей за типом кузова (згідно з ДСТУ 2885-94 "Автотранспортні засоби. Автомобілі легкові. Типи кузовів. Терміни та визначення"), виробником, кількістю і розташуванням ведучих та керованих осей, робочим циклом, кількістю і розташуванням циліндрів двигуна. Робочі об'єми двигунів КТЗ однієї моделі не повинні відрізнятися більше ніж на 20%, а їх потужність - на 30%;

Вартість нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональна - вартість, що отримана шляхом спостережень вартісних значень нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт КТЗ певної моделі на спеціалізованих підприємствах автомобільного сервісу в регіоні.

Згідно із п. 5.3. Методики до початку технічного огляду оцінювач (експерт) ознайомлюється з наданими документами і фіксує такі дані (якщо вони необхідні для складання висновку), серед іншого ідентифікаційні дані КТЗ згідно з наданими документами: тип, марка, модель (модифікація), виробник, країна-імпортер (для КТЗ іноземного виробництва, що ввозиться на митну територію України), колір кузова (кабіни - для вантажних автомобілів, платформи - для причепів, рами, паливного бака та оперення - для мототехніки), рік виготовлення, номери двигуна, кузова, шасі (рами), ідентифікаційний номер КТЗ, реєстраційний номер КТЗ, відмітки про дату заміни номерних складників.

У п. 7.4. Методики визначено, що середня ринкова ціна КТЗ - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю "ринкова вартість".

Визначення С (ціни КТЗ) базується на довідкових цінових даних продажу на ідентичне (аналогічне) КТЗ. С для КТЗ визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ за такою формулою С = С · К + М, де:

С - ціна КТЗ, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації, за інформацією з довідкової літератури, зокрема наведеної у переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп'ютерних баз даних з програмним забезпеченням (додаток 8).

Якщо в довідковій літературі наводяться ціни продажу і ціни пропозиції, то згідно з принципом заміщення значення С повинно дорівнювати ціні продажу КТЗ.

К - коефіцієнт ринку регіону, М - вартісний еквівалент суми податків, зборів, інших обов'язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством.

З наведених норм методики випливає, що при визначенні експертом ринкової ціни автомобіля, а також вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт (які дійсно впливають на вартість матеріального збитку) береться до уваги версія (модифікація) оцінюваного КТЗ. При цьому, експерт може використовувати ідентичний - КТЗ, тобто, такий, основні ознаки і параметри якого (виробник, країна походження, тип, модель, конструкція привода тягових коліс, тип та робочий об'єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, рік виготовлення, технічні характеристики) відповідають ознакам конкретного КТЗ. Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості КТЗ, пробігу і технічного стану.

ОСОБА_9 не містять вимог щодо застосування при оцінці саме того коду моделі автомобіля, матеріальний збиток якого оцінюється. Отже, код моделі певної марки автомобіля не є показником, який має чітко відповідати тому коду моделі автомобіля, щодо якого здійснюється визначення вартості відновлювального ремонту

Щодо ринкової ціни, то вона визначається експертом статистичними методами, як еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу, з урахуванням строку експлуатації авто, пробігу, регіону. Інформацію про ринкову ціну експерт може отримати з довідкової літератури, зокрема, рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп'ютерних баз даних з програмним забезпеченням (додаток 8 ОСОБА_9).

Як видно з висновку автотоварознавця ОСОБА_8 № 89/16, ринкова ціна автомобіля взяти ним як середня по Україні ціна продажу притриманого транспортного засобу з урахуванням року випуску, пробігу, комплектності згідно довідкової літератури і складає 339 790 грн. Коефіцієнт ринка регіону узятий з «Бюлетеня автотоварознавця № 87» для цієї моделі - 1,03 (а.с. № 23, 42).

Надаючи оцінку підставам обрання експертом ОСОБА_8 ціни нормо-години ремонтних робіт, складових транспортного засобу, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8.5.11. Методики до оригінальних складових частин належать: складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб'єктів підприємницької діяльності; складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб'юторам; складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ.

Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні.

Як видно з продовження додатку № 2 до висновку автотоварознавця ОСОБА_8 № 89/16 (примітка до розрахунку) (а.с. № 39), середня вартість нормо-години прийнята згідно «Бюлетеню автотоварознавця» випуск - 87, стор. 6: Кузовні роботи, Арматурні та слюсарні роботи 200,00 грн., забарвлення акриловою емаллю, фарбування емаллю «металік» - 220,00 грн. Середні значення вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт отримані по станціям з різною формою оподаткування та рекомендовані регіональними відділеннями СЕУ - не підлягають ні вирахуванню, ні додавання ПДВ, а приймаються як середньоринкові і остаточні. Віднімання або додавання до середньоринкової вартості нормо-години ПДВ - є грубою помилкою» - див. «Бюлетень автотоварознавця» випуск - 87, стор. 1, 5, 6.

Курс НБУ на дату розрахунку - 03.05.2016 року 1 Євро = 28.6069 грн., що відповідає п. 7.2. Методики, згідно з яким вартість КТЗ, яка наведена в іноземній валюті, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ на дату оцінки.

Коефіцієнт коригування вартості складових до транспортного засобу К = 1,20 (20% ПДВ) (див. «Бюлетень автотоварознавця» випуск № 87 стор. 20) прийнятий по відношенню до цін дилера у м. Дніпропетровську. Для України у базі даних Аudateх використовуються рекомендовані роздрібні ціни українських генеральних імпортерів Реugeot у гривнях. Пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні. Підстава: п. 8.5.11. Методики товарознавчої експертизи.

Рішення про заміну або відновлення пошкоджених складових приймалося на підставі п. 8.5.3. Методики, відповідно до якого рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту).

Дослідивши висновок експерта автотоварознавця ОСОБА_8 № 89/16 від 03.05.2016р., суд доходить висновку. що ним дотримані вимоги ОСОБА_9, зокрема в частині обрання джерел для оцінки, обрання самих цін на автомобіль, вартісних показні (цін) на ремонтні роботи і запчастини з урахуванням року випуску авто, пробігу, комплектності.

Разом із тим означене на спростовує доводи позивача про те, що Звіт № 07/13-263 від 20.05.2016р. не є належним і допустимим через те, що в ньому використана інша ринкова ціна та код моделі авто, оскільки ці показники є вихідними даними для експерта, які він обирає не лише в залежності від марки автомобіля, а й в залежності від року випуску, пробігу, комплектності тощо, а вимоги ОСОБА_9 не ставлять перед експертом обовязку дотримуватися при оцінці саме характеристик певної марки автомобіля, а дозволяють використовувати ідентичний КТЗ за виробником, країною походження, типом, моделллю, конструкцією привода тягових коліс, типу і робочого об'єму двигуна, типу коробки передач та інших складників силової передачі, габаритних розмірів, роком виготовлення, технічними характеристиками.

Окрім того, відповідачка у своїх запереченнях не наводить міркувань щодо порушення вимог ОСОБА_9 при проведенні оцінки, а лише посилається на те, що автомобіль позивача має пошкодження не пов'язані з ДТП, але у власних запереченнях і під час розгляду справи не визначила, які саме пошкодження є зайвими, помилково враховані при оцінювачем позивача.

Згідно з п. 5.2 ОСОБА_9, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Після закінчення дослідження КТЗ оцінювач (експерт) у разі потреби ознайомлює заінтересованих осіб, залучених до технічного огляду КТЗ, з його результатами (п. 5.7 ОСОБА_9).

Як видно з матеріалів справи позивач своїми листами запрошував відповідачку на спільний огляд пошкодженого автомобіля, який відбудеться 19.04.2016р. за адресою: вул. Запорізьке Шосе, буд. 59 СТО «Вилтон» ФОП ОСОБА_10 У листах зазначений телефон позивача 067-996-79-70. Листи отримані відповідачкою 14.04.2016р., про що свідчить її особистий підпис (а.с. № 14, 15).

У протоколі огляду до висновку № 89/19 від 19.04.2016р. зазначено, що автомобіль оглянутий експертом у присутності власника, інший учасник ДТП на огляд не зявився (а.с. № 31).

Отже, відповідачка не скористалася своїм правом на огляд пошкодженого автомобіля, хоча заздалегідь була повідомлена про дату і місце його огляду.

Згідно із п. 8.5. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Методика не містить вимог щодо її форми або ж обовязкового складення за допомогою певних програмних продуктів.

Отже, обидва експерти на власний розсуд оглянули пошкоджений ТЗ і складали протоколи огляду. З огляду на те, що представником відповідачки не надано доказів на спростування того обсягу пошкоджень, що були визначені експертом ОСОБА_8 у протоколі огляду і висновку № 89/16, а суд позбавлений можливості встановити правильність тверджень сторін, з огляду на відсутність належних доказів, тому з урахуванням принципу змагальності, доходить висновку, що відсутні підстави для сумніву щодо правильності визначення необхідного обсягу ремонтних робіт і їх вартості.

До того ж експертиза, призначена судом була повернута без висновку, оскільки автомобіль позивача на момент технічного огляду 28.02.2018р., вже був відновлений, що слідує з відповіді судового експерта Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_11 від 28.02.2018р., що надійшов до суду 19.03.2018р. (а.с. № 178 - 180).

За приписами ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як розяснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону експертом ОСОБА_8 при складанні висновку № 59/16 від 03.05.2016р., або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001р. № 2658-III, оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Експерт ОСОБА_8 є атестованим експертом України, включений до реєстру експертів, має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних, транспортних засобів, розміру збитку заподіяного власникові - транспортного засобу» (свідоцтво № 22 від 27.05.1999р., видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 06.07.2011р. продовжене рішенням комісії за № 22 до 27.06.2017р. (а.с. № 54 - 56).

Позивач просить стягнути солідарно майнову шкоду з ПрАТ «СК «Уніка» і ОСОБА_2, проте не враховує що чинним законодавством не передбачена солідарна відповідальність страховика і особи заподіювача шкоди, цивільно-правову відповідальність якої ним застрахована. Такої правової норми ані ЦК України, ані Закон не містить.

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону, згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (ПрАТ «СК «Уніка») за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Разом із тим, як встановлено судом, розмір страхового відшкодування в сумі 17 33,01 грн. був узгоджений ПрАТ «СК «Уніка» з позивачем, останній своєю заявою до страховика підтвердив, що узгоджена сума є остаточною, будь-які вимоги до страховика будуть відсутні.

З наведеного слідує, що між позивачем і ПрАТ «СК «Уніка» відсутні спірні правовідносини на момент звернення до суду із цим позовом, а тому відсутні підстави для стягнення зі страхової компанії на користь позивача суми страхового відшкодування.

Вимоги ж позивача до ОСОБА_2 підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного.

Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

У зв'язку із зазначеним, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов'язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18).

В даному випадку позивачем пред'явив вимогу до фізичної особи (винуватця ДТП) про відшкодування непогашеної частини повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач в уточнених позовних вимогах просить стягнути лише 14 601,44 грн., тобто без урахування франшизи 1 000,00 грн.

З огляду на зазначене, з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 14 601,44 грн. (32 648,78 17 047,34 1 000,00).

Варто зазначити, що при визначенні дійсної вартості відновлювального ремонту (матеріальної шкоди), суд бере до уваги оцінену матеріальну шкода без урахування складової ПДВ, що становить 32 648,78 грн., оскільки у висновку експерта автотоварознавця ОСОБА_8 № 89/16, ПДВ окремим рядком не визначено.

Наведене випливає також з приписів ч.2 ст.1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує обставини справи, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, які зазнав позивач, тривалість немайнових втрат та враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 500,00 грн., оскільки після дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав стрес через пошкодження автомобіля, змінилося його життя, оскільки неможливість користуватись автомобілем позбавила звичного для нього порядку організації життя.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта ОСОБА_8, який має свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу (висновок виготовлений на вимогу позивача), наявність квитанції про оплату проведення експертизи в розмірі 900,00 грн. (а.с. № 57), а також приймаючи до уваги задоволення позову в частині майнових вимог лише до відповідачки ОСОБА_2, суд вважає за можливе стягнути з останньої на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмір 900,00 грн.

Що стосується вимог про стягнення інших судових витрат, то суд вважає за можливе з урахуванням часткового задоволення позовних вимог і лише до відповідачки ОСОБА_2 стягнути з неї сплачений позивачем судовий збір за вимоги немайнового характеру (моральної шкоди) в сумі 551,20 грн. З матеріалів справи видно, що позивач при поданні позову не сплатив судовий збір за вимоги майнового характеру (в сумі 14 601,44 грн.), ставка якого на той момент становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати у 2016 році, тобто в даному випадку також 551,20 грн. Тому ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Таким чином, загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 1 451,20 грн. (900,00 грн. витрати на експертизу + 551,20 грн. судовий збір).

Загальний розмір судових витрат, який слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави становить 551,20 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 16, 1172, 1188, 1166, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом МУЮ та ФДМУ від 24.11.2003р. № 142/5/2092, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», правовими висновками Верховного Суду, які викладені в Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211св18), ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 82, 89, 141, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про солідарне стягнення майнової шкоди, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду 14 601 грн. 44коп. (чотирнадцять тисяч шістсот одну гривню грн. 44 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. 00коп. (пятсот гривень 00 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення решти суми страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 451,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору 551,20 грн., зарахувавши їх до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя С.С. Федоріщев