Провадження № 22-ц/801/331/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 рокуСправа № 127/13441/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

Секретар: Пантелеймонова А.І.

За участю: позивача ОСОБА_3 і його представника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» та Приватного підприємства «Бокуд» про скасування нарахованого боргу за послуги з централізованого теплопостачання,

Рішення ухвалила суддя Бессараб Н.М.

Рішення ухвалено о 16.21 год. у м. Вінниці

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року,

Встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та ПП «Бокуд» про скасування нарахування плати за ненадані послуги з опалення, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на 1 червня 2018 року за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач, КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» нараховано 3601,09 грн. Таке нарахування боргу з централізованого опалення він вважає незаконним з огляду на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 обладнаний загальнобудинковим тепловим лічильником, який обліковує кількість спожитої теплової енергії на послугу з централізованого опалення. В період з 8 жовтня 2017 року по 21 жовтня 2017 року послуги з централізованого опалення у квартирах 91-120 не надавались у зв'язку з ремонтними роботами, які проводились ПП «Бокуд». При цьому подачу теплової енергії не було зменшено, в результаті чого виникло перевищення фактичного тарифу (за показниками будинкового засобу обліку) від нормативного. За показниками приладу теплової енергії відповідно до встановлених тарифів плату за послугу з централізованого опалення було розподілено між усіма власниками квартир, в тому числі і тих, які фактично не опалювались в цей період. Отже, борг за послуги з централізованого опалення фактично утворився в період проведення ремонтних робіт.

Також згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він як особа з інвалідністю внаслідок війни, користується 100-процентною знижкою на оплату за користування житлом (квартирна плата).

З метою звільнення його від плати за послуги з централізованого опалення, які йому фактично не були надані, він звертався до відповідачів, проте у здійсненні перерахунку йому було відмовлено.

В зв'язку з цим просив скасувати нарахування плати за ненадані послуги з централізованого опалення КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в сумі 3601,09 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та ПП «Бокуд» про скасування нарахованого боргу за послуги з централізованого опалення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним, оскільки суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали апеляційну скаргу і просять задовольнити її.

Представники відповідачів, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Відповідач КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що нарахована позивачу плата за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2017 року по 01.07.2018 року є обгрунтованою, здійснена з дотриманням всіх вимог законодавства і не підлягає скасуванню, тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідач ПП «Бокуд» відзив на апеляційну скаргу не надіслав.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 квітня 1996 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, загальною площею 86,7 кв.м. (а. с. 26).

Квартира забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються відповідачем КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».

16 березня 2006 року між ДП «Вінницькі теплові мережі» та ОСОБА_3 укладено договір № 212494 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно якого постачальник зобов'язався надавати споживачеві - наймачеві (власнику) квартири та членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, послуги з водо-, теплопостачання, а споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору (а. с. 28).

Судом першої інстанції встановлено, що цей договір є чинним на момент спірних правовідносин, оскільки відповідно до п. 24 договору жодна із сторін не висловила наміру щодо внесення змін чи доповнень до договору.

Згідно оборотної відомості за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 (квартиронаймач ОСОБА_3) склалася заборгованість по оплаті за послуги централізованого теплопостачання в сумі 3601,09 грн. (а. с. 29).

Позивач ОСОБА_3 звертався до відповідача ПП «Бокуд» з питанням щодо скасування нарахованого боргу за теплопостачання в сумі 3601,09 грн., оскільки в період з 8 по 21 жовтня 2017 року такі послуги йому не надавались у зв'язку з проведенням ремонтних робіт. На таке звернення ПП «Бокуд» 29 грудня 2017 року надало відповідь позивачу, якою проінформувало, що підприємство є виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; викладені в заяві проблеми щодо нарахувань за надані послуги з централізованого опалення позивач може розглянути у виконавця послуг КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (а. с. 32).

Відповіддю № Р-85/1 від 9 лютого 2018 року ПП «Бокуд» повідомило позивача, що виконавцем послуг з теплопостачання і гарячої води є КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», яке в разі звернення самостійно встановить причину зниження якості послуг з теплопостачання і прийме рішення щодо проведення нарахувань за надані послуги з теплопостачання в будинку АДРЕСА_1 за період з 8 жовтня 2017 року по 21 жовтня 2017 року (а.с. 33)

8 лютого 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про відмову від сплати нарахованого боргу за опалення в зв'язку з тим, що він має 100% пільгу на оплату комунальних послуг, а також оскільки два тижні квартири 91-120 не опалювались у зв'язку з ремонтними роботами (а. с. 30).

На таку заяву позивач отримав відповідь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від 7 березня 2018 року № 15/1373, якою йому відмовлено у проведенні перерахунку заборгованості в зв'язку з тим, що встановлена теплопостачальним підприємством плата за надані послуги з централізованого опалення є ґрунтовною, визначеною з дотриманням всіх вимог чинного законодавства та такою, що не підлягає перерахунку (а. с. 31).

У відповіді КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» № 15/2591 від 7 травня 2018 року зазначено, що нарахування за надані послуги з централізованого опалення мешканцям багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 проводяться за показами приладу обліку теплової енергії (загальнобудинковим тепловим лічильником), встановленого на вводі в житловий будинок, пропорційно до опалювальної площі квартир відповідно до встановлених тарифів на послугу з централізованого опалення. Прилад обліку теплової енергії фіксує фактично спожиті послуги. Нарахування за надані послуги з централізованого опалення є ґрунтовними та визначеними з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, виконання перерахунку нарахованих до сплати сум за послуги з централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_1 є неможливим (а. с. 35).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 162 ЖК України встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною 3 статті 20 цього Закону встановлено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5).

Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає види житлово-комунальних послуг залежно від функціонального їх призначення, зокрема, передбачає надання послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення.

Відносини між споживачами та виконавцями у сфері надання послуг з централізованого опалення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктом 29 цих Правил передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання (п. 1); звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт (п. 9).

Згідно з п. 32 цих Правил виконавець зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором (п. 16).

Пунктом 35 Правил передбачено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

У повідомленні зазначається прізвище, ім'я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов'язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім'я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття.

Згідно з пунктом 36 Правил представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов'язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг.

Відповідно до п. 37 Правил представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку.

Пунктами 37-39 Правил передбачено, що за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг.

Такі ж умови містяться в договорі № 212494 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 березня 2006 року, укладеному між позивачем ОСОБА_3 та ДП «Вінницькі теплові мережі», зокрема, в пунктах 19-22 (а. с. 28).

По справі встановлено, що в період з 8 по 21 жовтня 2017 року позивач ні усно, ні письмово не звертався до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» з приводу ненадання йому послуг з теплопостачання у цей період та позивач не викликав представника відповідача для складення акта-претензії щодо ненадання послуг з теплопостачання в зазначений період.

Із службової записки начальника СВД ОСОБА_7 від 18 липня 2018 року вбачається, що в період з 8 жовтня 2017 року по 21 жовтня 2017 року звернень через «Цілодобову варту» щодо неякісного теплопостачання від мешканців житлового будинку по АДРЕСА_1 не надходило. В цей період на ЖЕК «Бокуд» надійшло 5 звернень щодо відсутнього теплопостачання по окремому стояку даного будинку, від мешканців квартир № 114, 94, 105, 99 (а. с. 50-51).

За наведених обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в тому, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту неналежного надання послуг з теплопостачання відповідачем КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в період з 8 по 21 жовтня 2017 року.

Також апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо безпідставності доводів позовної заяви ОСОБА_3 про те, що він не повинен сплачувати за послуги з централізованого теплопостачання, оскільки користується 100% пільгою при сплаті комунальних послуг як особа з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №3242 від 14 червня 2018 року, виданої ПП «Бокуд», та оборотної відомості за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року по особовому рахунку НОМЕР_1, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають власник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом війни ІІ групи, та дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 27, 28).

Пунктом 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено надання особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам 100-процентної знижки плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово комунального обслуговування» від 06 серпня 2014 року № 409 установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, для користування послугами з централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Пунктом 3 цієї постанови установлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги для централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) у разі використання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) абонентами, житлові будинки яких обладнані будинковими та/або квартирними приладами обліку, - 0,0431 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період.

Опалювана площа квартири позивача складає 56,8 кв.м., пільга на яку встановлена, виходячи із такого розрахунку: на двох осіб по 21 кв.м. - 42 кв. м. + 10,5 кв.м. = 52,5 кв. м. на сім'ю, а на решту 4,3 кв.м. (56,8 - 52,5) - нарахування проводиться без пільг.

Крім норми по опалювальній площі, враховується норма по використанню теплової енергії на будинок, тобто у разі перевищення фактичного (за показниками будинкового засобу обліку) тарифу від нормативного, споживач повинен вносити суму оплати з розрахунку різниці між фактичним та нормативним тарифом помноженим на розмір опалювальної площі квартири.

За наведених обставин, враховуючи, що нарахування за надані послуги з централізованого постачання позивачу ОСОБА_3 є правомірними та відповідають вимогам закону, а також те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту неналежного надання послуг з теплопостачання відповідачем КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» в період з 8 по 21 жовтня 2017 року, а також - порушення його прав відповідачем ПП «Бокуд», апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування нарахованого боргу за послуги з централізованого теплопостачання.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції абзацу другого п. 2.2. постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово комунального обслуговування» від 06 серпня 2014 року № 409, згідно якої йому як ветерану війни має бути нараховано пільгу на площу з розрахунку 42 кв.м. опалюваної площі на одну особу та додатково 21 кв.м. на сім'ю, є безпідставними, з огляду на те, що зазначені позивачем соціальні норми житла відповідно до абзацу другого п. 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України застосовуються у разі користування газопостачанням, а не послугами з централізованого опалення, які надаються позивачу.

Доводи апеляційної скарги позивача в тому, що судом першої інстанції не враховано, що згідно додатку до службової записки до «Цілодобової варти» надійшло 5 звернень мешканців будинку АДРЕСА_1 з питань непрацюючого опалення, що доводить той факт, що тепло у його квартиру не подавалось також правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки як вбачається із зазначеного позивачем додатку «Звіт зі звернень громадян за період з 8 жовтня 2017 року по 21 жовтня 2017 року» щодо відсутнього теплопостачання по окремому стояку звертались жителі квартир № 114, 94, 105 та 99.

Повідомлень на адресу надавача послуг - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» від ОСОБА_3, який є власником квартири 102, щодо ненадання йому послуг з теплопостачання, що є його обов'язком відповідно до п. 35 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та умов договору № 212494 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 березня 2016 року, не надходило, що не заперечується самим позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги обґрунтовуються обставинами, що є ідентичними обставинам, якими позивач обґрунтовував позовну заяву і зазначав докази в підтвердження цих обставин.

Суд першої інстанції, виконавши вимоги ст. 89 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно і безпосередньо дослідив належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та їх достатність і взаємний зв'язок в сукупності, надав їм вірну юридичну оцінку, відобразивши результати такої оцінки в своєму рішенні.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:В.С. Марчук
В.В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2018 року