Справа № 473/2321/18
РІШЕННЯ

іменем України

"24" липня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради, про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю, свідоцтва про право на спадщину за законом

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, які є власниками відповідно 58/100 та 42/100 часток в житловому будинку АДРЕСА_1звернулися до суду з позовом до відповідача Вознесенської міської ради (далі - відповідач) про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю виданих відповідачем:

-30.03.1994року ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради № 256 від 19.10.1993року на земельну ділянку площею 0,0472 га. призначену для обслуговування житлового будинку.

- 14.03.1997року ОСОБА_4 (колишній власник 58/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 ) на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради № 33 від 21.02.1997року на земельну ділянку - площею 0,0655 га. призначену для обслуговування житлового будинку;

-23.04.2005року ОСОБА_1 (теперішній власник 58/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1) на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 23.04.2005року на земельну ділянку площею 0,0621 га. призначену для обслуговування житлового будинку ;

та свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку виданого 03.04.2005року ОСОБА_1 (спадкоємець ОСОБА_4) на земельну ділянку площею 0,0655 га призначену для обслуговування житлового будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що державні акти були видані ОСОБА_2, ОСОБА_4 з істотними порушеннями порядку видачі їх видачі, а саме:

- оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 перебував у спільній частковій власності, а тому і земельну ділянку потрібно було б передати у спільну часткову власність з визначенням частки кожного із співвласників пропорційно до часток у праві власності на житловий будинок шляхом видачі одного державного акту на земельну ділянку, однак співвласникам даного житлового будинку було видано два окремі, різні державні акти, хоча юридично поділ земельної ділянки під будинком не проводився;

- державний акт на земельну ділянку виданий ОСОБА_2 фактично оформлено на частину земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1: в плані зовнішніх меж земельної ділянки в цьому державному акті зображено всю земельну ділянку площею 0,1127 га. під будинком АДРЕСА_1, але в самому державному акті площа земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_2, зазначена 0,0472 га.;

- державний акт від 14.03.1997р. № 5714, виданий ОСОБА_4 фактично оформлено на частину земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1: в плані зовнішніх меж земельної ділянки в цьому державному акті зображено всю земельну ділянку площею 0,1127 га. під будинком АДРЕСА_1, але в самому державному акті площа земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_4, зазначена 0,0655 га. та адреса проживання ОСОБА_4 зазначена: АДРЕСА_1;

- в Управлінні Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області відсутні технічні документації, які повинні містити: абриси обміру земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за результатами обміру; збірний план землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачамина підставі яких було виготовлено вищевказані державні акти в порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 року.

Посилаючись на необхідність поновлення порушених прав співвласників житлового будинку в частині володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою призначеною для обслуговування вказаного житлового будинку, а також визнання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку виданого 23.04.2005року ОСОБА_1 (спадкоємцю ОСОБА_4) на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку площею 0,0655 га призначену для обслуговування житлового будинку недійсним, позивачі просили позов задовольнити.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явилися, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має, визнає позов.

Представник заінтересованої особи - Першої Вознесенської державної нотаріальної контори - в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на час розгляду спору на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (58/100 часток) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.04.2005 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2(42/100 часток) на підставі до договору купівлі-продажу нотаріально посвідченого 02.10.1976 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою.

До 01.07.2004 року власником 58/100 часток був ОСОБА_4.

30.03.1994р. ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради № 256 від 19.10.1993р. отримав Державний акт на право приватної гласності на землю на земельну ділянку площею 0,0472 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

14.03.1997р. ОСОБА_4 (колишній власник 58/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1) на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради № 33 від 21.02.1997р. отримав Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку - площею 0,0655 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4, який помер 01.07.2004 року належна йому земельна ділянка площею 0,0655 га. призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 успадкувала ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 23.04.2005 року Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до частини 1 статті 42 ЗК України (у редакції 1991 року) громадяни, яким житловий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної власності, використовують і розпоряджуються земельною ділянкою на якій розташовані дані об'єкти нерухомого майна, спільно, пропорційно розміру часток у спільній власності на будинок, будівлю, споруду.

Відповідач створив перешкоди в реалізації вказаним громадянам прав на користування вказаною земельною ділянкою не зазначивши у рішеннях на підставі яких видавалися Державні акти на землю частки кожного співвласників земельної ділянки.

Відповідачем не спростовано твердження позивачів про відсутність технічної документації, що передує процедурі видачі Державного акту на право приватної власності на землю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Державні акти на право приватної власності на землю видані з порушенням визначеного законодавцем порядку отримання даних правовстановлюючих документів.

Право ОСОБА_1 посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну ділянку видане 23.04.2005року (спадкоємцю ОСОБА_4.) на земельну ділянку площею 0,0655 га призначену для обслуговування житлового будинку єпохідним від Державного акту на право приватної власності на землю виданого ОСОБА_4 про передачу земельної ділянки у власність і Державний акт на право власності на землю на земельну ділянку площею 0,0621 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 виданий 30.05.2006 року виданий ОСОБА_1 є похідним від свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку виданого 23.04.2005року,тому з огляду на приписи частини 1 статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки може здійснюватися шляхом визнання недійсними відповідних Державних актів на право приватної власності на землю та інших правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю виданий 30.03.1994 року ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0472 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю виданий 14.03.1997 року ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0655 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати недійсним виданеПершою Вознесенською державною нотаріальною конторою за №249 23.04.2005року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0655 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на землю виданий 30.05.2006 року ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0621 га. призначену для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Вознесенську Миколаївської області

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська