Справа № 415/3485/18
Провадження № 2/415/1442/18
20.07.18 м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області
в складі головуючого судді Старікової М.М.,
за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Бугаївською селищною радою Перевальського району Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину. Подружні стосунки між сторонами були припинені через втрату взаєморозуміння, різні погляди на життя, у звязку з чим вони на протязі тривалого часу проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. На примирення не згоден. Спору про поділ майна та місце проживання дитини на теперішній час не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачкою розірвати.
Представник позивача адвокат ОСОБА_2 та позивач у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду відповідачка не повідомила. Заперечень на позов нею надано не було.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши докази у справі суд встановив:
З свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 292665, виданого 17 серпня 1996 року, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 17 серпня 1996 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 9, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1.
З копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД №145934, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні, спільне господарство сторони не ведуть.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Неповнолітня дитина залишається проживати з відповідачкою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 263,265,268,273,280,354 ЦПК України , суд
Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 19 серпня 1996 року, Бугаївською селищною радою Перевальського району Луганської області, актовий запис № 9 (серія І-ЕД № 292665) розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в апеляційному суді Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: М.М. Старікова