Справа № 609/881/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Вілійської сільської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на земельну частку (пай)

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 10 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Вілійської сільської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на земельну частку (пай).

2. Позов обгрунтований тим, що 17.01.1981 року позивача було прийнято в члени колгоспу ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району, де остання працювала різноробочою.

11.09.1992 року позивача було переведено у члени КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району, у зв'язку із реорганізацією колгоспу.

25 грудня 1999 року позивач вибула із членів КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району.

Відповідно до рішення п'ятої сесії Вілійської сільської ради від 29 серпня 1995 року КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району передано землю у колективну власність для виробництва товарної продукції. На підставі даного рішення, 12.01.1996 року КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ТР №007.

Відповідно до інформації відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області середній розмір земельної частки (паю) по сертифікату по КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району становить 2,7 умовних кадастрових гектарів.

Позивач звертає увагу на те, що на момент паювання земель та передачі їх у колективну власність КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району, остання була членом даного КСП, та включена у списки громадян-членів вищевказаного КСП.

Оскільки під час паювання позивачу не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району та вона не може реалізувати своє законне право на отримання земельної ділянки у власність, остання просить позов задовольнити та визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель резервного фонду Вілійської сільської ради Шумського району.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 10 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 24.07.2018 року.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом було встановлений той факт, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17 січня 1981 року було прийнято в члени колгоспу ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району, де вона працювала різноробочою, а 25 грудня 1999 року позивач вибула із членів КСП ім.І.Франка Вілійської сільської ради Шумського району, що стверджується трудовою книжкою від 18.12.1970 року та довідкою Архівного відділу Шумської РДА №1131 від 07.09.2017 року.

7. Як стверджується архівним витягом із протоколу № 3 засідання правління колгоспу імені Івана Франка село Вілія Шумського району Тернопільською області від 17.01.1981 року вирішено: рекомендувати зборам уповноважених прийняти ОСОБА_1 в члени колгоспу.

8. Як стверджується архівним витягом із протоколу № 13 засідання правління колективного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка село Вілія Шумського району Тернопільською області від 25.12.1999 року вирішено: надати дозвіл на вихід ОСОБА_1, з членів колективного сільськогосподарського підприємства з 01.08.1999 року.

9. Згідно повідомленням відділу у Шумському районні Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 15.08.2017 року вбачається, що КСП ім. І.Франка видано державний акт на право колективної власності на землю на території Вілійської сільської ради, а позивач ОСОБА_1 була включена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства під №780, що додається до державного акта на право колективної власності на землю серії ТР №007 від 12.01.1996 року.

Із вищевказаної інформації також вбачається, що середній розмір земельної частки (паю) по сертифікату по КСП ім.І.Франка становить 2,7 умовних кадастрових гектарів.

10. Таким чином на момент паювання земель та передачі їх у власність КСП ім.І.Франка Шумського району, ОСОБА_1 була членом даного КСП.

Причина не видачі позивачу сертифіката на право на земельну частку (пай) невідома.

ІV. Оцінка Суду.

11. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

12. У відповідності до ч. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право

колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

13. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

14. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

15. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

16. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

17. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

18. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

19. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач була включена в список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП ім.І.Франка серії ТР № 007 від 12.01.1996 року, однак з невідомих причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), суд рахує за доцільне визнати за нею право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.І.Франка Шумського району Тернопільської області, розміром 2.7 в умовних кадастрових гектарах, як такою, що була включена в списки громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, виданого КСП ім.І.Франка серії ТР № 007 від 12.01.1996, однак не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай) із причин, незалежних від неї.

20. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

21. Позивачем при подачі позову було сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору.

З цих підстав,

На підставі наведеного, керуючись Указом Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 4, 81, 200, 206-207, 263-265 ЦПК України, 15, 16 ЦК, суд- -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1 індекс: 47150, паспорт серії НОМЕР_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) до Вілійської сільської ради (місце знаходження: с.Вілія Шумського району Тернопільської області, ) про визнання права власності на земельну частку (пай) - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1 індекс: 47150, паспорт серії НОМЕР_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) право на земельну частку (пай) по КСП ім.І.Франка Шумського району Тернопільської області, розміром 2,7 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель резервного фонду Вілійської сільської ради Шумського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 24 липня 2018 року.

Суддя: О. В. Ковтунович