Справа №201/4547/17
Провадження №2/201/1763/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські Вежі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСББ «Дніпровські Вежі» звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із зазначеним позовом. В якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території , утримання паркувального місця, забезпечення охорони та утримання систем відеоспостереження за будинком та за енергоносії в розмірі 50159 грн. 97 коп. (що включає в себе 46404 грн. 92 коп. заборгованість за внесками, 3064 грн. 20 коп. інфляційні втрати, 690 грн. 85 коп. 3% річних), витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. і витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території, утримання паркувального місця, забезпечення охорони та утримання систем відеоспостереження за будинком №35-Б по вул. Володимира Вернадського у м. Дніпрі, які мають сплачуватись власниками приміщень зазначеного будинку. Проте відповідачем не в повній мірі сплачується за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та інше, через що позивач звернувся до суду з даним позовом і який просив задовольнити з урахуванням.

Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 277 ч. 2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з вимогами п. 1), п. 3). ч. 1 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСББ «Дніпровські вежі» внесене до Державного реєстру як юридична особа 23 червня 2016 року № 1 077373, засновниками якого є співвласники житлових та нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку№35-Б по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі (а.с. 12-14).

ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Відповідно до витягу з протоколу ОСББ «Дніпровські вежі» від 28 вересня 2016 року розмір щомісячних внесків з 01 жовтня 2016 року до 31 березня 2017 року встановлено: внески на утримання будинку та прибудинкової території 17 грн. за 1 м. кв. загальної площі квартир та/або нежитлових приміщень; внески на забезпечення охорони будинку та утримання системи відеоспостереження за будинком 700 грн. за одну квартиру та/або нежитлове приміщення; внески за утримання паркувального місця в будинку та його прибудинковій териториї 400 грн. за одне паркувальне місце (а.с. 26, 28).

Також, згідно із витягом з протоколу ОСББ «Дніпровські вежі» від 29 березня 2017 року розмір щомісячних внесків з 01 квітня 2017 року до 31 грудня 2017 року було скореговано та встановлено: внески на утримання будинку та прибудинкової території 14 грн. 60 коп. за 1 м. кв. загальної площі квартир та/або нежитлових приміщень; внески на забезпечення охорони будинку та утримання системи відеоспостереження за будинком 500 грн. за одну квартиру та/або нежитлове приміщення (а.с. 27)

З наданого представником позивача бухгалтерської довідки № 30 від 17 квітня 2018 року за адресою квартири № 86 та паркувального місця №183 в будинку № 35Б по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі вбачається, що у власника цієї нерухомості станом на 31 березня 2018 року наявна заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, компенсацію спожитих енергоресурсів та забезпечення охорони складає 46 404 грн. 92 коп. (а.с. 35).

У розумінні ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ОСББ не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг.

Згідно із Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», обєднання юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» правління обєднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку обєднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами обєднання комунальних послуг. У даному випадку ОСББ «Суворова» самостійно здійснює функції управителя і виступає колективним замовником комунальних послуг. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду. Несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів обєднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості зі сплати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Утримання будинку та прибудинкової території ОСББ забезпечується як самим ОСББ, так і відповідними підприємствами - виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договорів з ОСББ, тому свої послуги обєднанню такі підприємства надають за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування.

Метою створення ОСББ «Дніпровські Вежі» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обовязків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим Статутом. Вищим органом управління є загальні збори співвласників. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності Обєднання. До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення переліку та розміру витрат на управління будинком. Співвласник зобовязаний виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с. 16-22).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець ? суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в разі, коли житлове приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Відповідно до ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця ? надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до п.п.3,6 ч.1 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг, звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Пунктом 4 частини 2 вказаної статті визначено, що балансоутримувач зобовязаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об'єднання співвласників, зобов'язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об'єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна обєднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ч.8 ст.22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» відмова від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII співвласники зобовязані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобовязання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Таким чином, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку не звільняє таку особу від несення витрат на утримання спільного майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно зі ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних необхідно зазначити наступне.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов'язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав) не звільняє його від відповідальності.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також інфляційні втрати у сумі 3064 грн, 20 коп. та три відсотки річних у розмірі 690 грн, 85 коп. (розрахунок наданий позивачем та перевірений у судовому засіданні).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за утримання будинку і прибудинкової території, утримання паркувального місця, забезпечення охорони та утримання систем відеоспостереження за будинком та за енергоносії ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн., а шо стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничну допомогу, то представником позивача на підтвердження факту отримання юридичних послуг надано лише розрахунок вартості витрат на професійну правничу допомогу, а докази сплати коштів за таку допомогу в матеріалах справи відсутні. З оглядну на вищевказане, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні такої вимоги у звязку із недоведеністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,76-82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 625 ЦК України, ст.ст. 1,19,20,21,24 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4,13,17,20, 21, 22,23 Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», -

ВИРІШИВ:

Позов Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські Вежі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські Вежі» заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території , утримання паркувального місця, забезпечення охорони та утримання систем відеоспостереження за будинком та за енергоносії у розмірі 50159 грн. 97 коп (що включає в себе 46404 грн. 92 коп. заборгованість за внесками, 3064 грн. 20 коп. інфляційні втрати, 690 грн. 85 коп. 3% річних).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські Вежі» сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.С. Федоріщев