Справа № 450/1473/16-ц Провадження № 2/450/113/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" листопада 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про (предмет спору) : визнання недійсними кредитного договору № 105/13/07-Ф від 06.11.2007 року укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): 06 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №105/13/07-Ф. Відповідно до п. 1.1 Договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40 000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ціль кредитування - проведення ремонту та благоустрою. Пунктом 1.3 Договору визначено «Плату за користування та управління Кредитом». Відповідно до п.п. 1.3.1. Договору - відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14.49 % річних. Підпунктом 1.3.2. Договору передбачено, що плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0.1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без врахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п. 1.1 цього Договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожен календарний місяць, протягом якого Позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких Позичальник користувався Кредитом. В забезпечення виконання умов Договору, Відповідачу чоловіком Позивачки, ОСОБА_4, передано в іпотеку, на підставі договору іпотеки від 06 листопада 2007 року, який зареєстрований за №2281, нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами і позначений на плані літерою А-1. З умов кредитного договору вбачається, що кошти були наданні в споживчих цілях для проведення ремонту та благоустрою. Таким чином, оспорюваний кредитний Договір являється договором споживчого кредиту. А відтак, на правовідносини між Позивачем та відповідачем поширюються норми ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно з п. 2.1 Правил Банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Жодної інформації, в письмовій формі, надання якої є обов'язковою для кредитодавця, перед укладенням оспорюваного Договору Позивачу не було надано. Що є грубим порушенням вимог закону, тим самим заплутавши позивача в момент підписання договору, який містить текст дрібним шрифтом. Як вбачається з оспорюваного Договору, у ньому немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п. п. 3.2, 3.4 розділу З Правил, визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Взагалі відсутні відомості щодо типу відсоткової ставки, а також відсутній графік платежів. Отже, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідач не надав Позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, так і не зазначив такої у самому Договорі, чим було порушено вимоги чинного закону. Також звертаю увагу суду на той факт, що відповідно до п.п. 3.3.2. Договору «щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 590 доларів США». Отже можна дійти висновку, що Відповідач встановив систему погашення кредиту «ануїтет» не запропонувавши та не роз'яснивши перед укладенням Договору альтернативну, «класичну» - схему погашення та її переваги чи недоліки перед ануїтетом. З встановленого Відповідачем щомісячного платежу взагалі не зрозуміло, яка частина коштів іде на погашення тіла кредиту, а яка на погашення відсотків за користування ним. Отже, відповідач не надавши розрахунку сукупної вартості кредиту, та іншої обов'язкової інформації позивачу, уклав договір на вкрай невигідних умовах для споживача. Крім того, відповідно до п. 3.6 Правил банки не мають права встановлювати платежі,які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або, що їх вчиняє банка або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Як вбачається з Договору, підпунктом 1.3.2. передбачено, що плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0.1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без врахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п. 1.1 цього Договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожен календарний місяць протягом якого Позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких Позичальник користувався Кредитом. Аналогічно і п.п. 4.3.11 Договору передбачено, що Позивач повинен сплатити одноразово не пізніше дати видачі кредиту комісію за управління кредитом в розмірі 1,5 % від суми кредиту . Отже, всупереч Правил, Відповідач встановив щомісячний платіж по Договору в сумі 0.1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом, та разовий платіж в сумі 1,5 % від суми кредиту, який Позивач повинна сплачувати за дії, які відповідач здійснює на власну користь, тобто «управління кредитом». Що є порушенням встановлених приписів чинного законодавства, та призвело до здорожчання за рахунок платежів, які Відповідач не мав права встановлювати. На думку позивача, така незаконна комісія, «за управління кредитом», є нічим іншим, як прихованою збільшеною відсотковою ставкою, адже нараховується на всю суму заборгованості. Крім того, враховуючи додаткові нарахування, витрати за користування кредитними коштами збільшилися. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позиція відповідача: у судове засідання на виклик суду представник не з'явився, 12.07.2016 року подав на письмові заперечення та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позиція третьої особи : у судове засідання на виклик суду представник не з'явився.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

17.06.2016 року ухвала про відкриття провадження; 12.07.2016 року заперечення на позовну заяву; 11.08.2016 року ухвала про залучення третьої особи Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»; 19.09.2016 року ухвала про виправлення описки; 24.10.2016 року ухвала про відкладення судового засідання; 09.11.2016 року заява представника позивача про призначення експертизи; 09.11.2016 року ухвала про відкладення судового засідання; 02.12.2016 року заява представника відповідача; 05.12.2016 року ухвала про призначення судово-економічної експертизи; 09.03.2017 року клопотання експерта; 14.06.2017 року супровідний лист про виконання ухвали; 23.06.2017 року запит; 27.06.2017 року відповідь на запит; 31.07.2017 року заява представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 10.10.2017 року розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справ; 16.11.2017 року запит; 13.12.2017 року відповідь на запит; 06.04.2018 року виклик експерта; 17.04.2018 року лист директора Науково-дослідного інституту судових експертиз та права; 19.04.2018 року лист директора Науково-дослідного інституту судових експертиз та права; 02.05.2018 року виклик експерта; 31.05.2018 року лист директора Науково-дослідного інституту судових експертиз та права; 31.05.2018 року ухвала про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; 25.07.2018 року ухвала про проведення судового засідання в режимі відео конференції; 22.08.2018 року лист директора Науково-дослідного інституту судових експертиз та права; 10.10.2018 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

06 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра» в особі начальника відділення №13 Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ ОСОБА_5, яка діяла на підставі довіреності №1-11-2753 від -.03.2007 року та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №105/13/07-Ф.

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на мовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40 000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ціль кредитування - проведення ремонту та благоустрою.

Пунктом 1.3 Договору визначено «Плату за користування та управління Кредитом».

Так, відповідно до п.п. 1.3.1. Договору - відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14.49 % річних.

Підпунктом 1.3.2. Договору передбачено, що плата за управління кредитом сплачується Позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0.1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без врахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п. 1.1 цього Договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожен календарний місяць, протягом якого Позичальник користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких Позичальник користувався Кредитом.

В забезпечення виконання умов Договору, відповідачу ОСОБА_4, передано в іпотеку, на підставі договору іпотеки від 06 листопада 2007 року, який зареєстрований за №2281, нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами і позначений на плані літерою А-1.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2016 року в межах даної цивільної справи призначено судово-економічну експертизу, за результатами якої експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права ОСОБА_6 надано висновок № 280/17 від 02.06.2017 року, яким встановлено наступні обставини.

Під час дослідження матеріалів справи, не встановлено інформації, щодо орієнтованої сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору про надання кредиту, а також детального розпису загальної вартості кредиту для споживача на момент укладення кредитного договору № 105/13/07-Ф від 06.11.2017 року, що передбачено п. 2 та п. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Не встановлено наявність додатків до кредитного договору, які містять детальний розпис сукупної вартості кредиту з врахуванням вартості всіх супутніх послуг, винагород та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту. Крім того, кредитний договір №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. не містить інформації щодо сукупної вартості кредиту із визначенням її в процентному значенні та в грошовому виразі, у вигляді реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), яка передбачена п.3.3. «Правил надання дми України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.

Відсутній графік платежів за кредитним договором №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. у розрізі платежів по кредиту, відсотків за користування кредитом, платежів за супутні послуги та інших фінансових зобов'язань Позичальника за кожним платіжним періодом, що не узгоджується з п.3.2 «Правил падання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.)

Таким чином, згідно наявних матеріалів, оформлення Банком інформації про умови кредитування щодо сукупної вартості кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту), під час укладення кредитного договору №105/13/07-0 від 06.11.2007р. (Т.1 а.с.7-9), виконано з недотриманням «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007р.) та п.2 та п.4 ЗУ «Про захист прав споживачів».

При розрахунку процентів за користування кредитом використано процентну ставку 14,49% відповідно до п. 1.3.1. («1.3.1. Відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,49% (Чотирнадцять цілих сорок дев'ять сотих) відсотків річних.»), нараховуючи проценти за методом «факт/360» відповідно до п.3.4. («3.4. Нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30- 31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.») та з урахуванням умов п.3.3.2. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 590,00 (П'ятсот дев'яносто доларів США ) доларів США.») кредитного договору №105/13/07-0 від 06.11.2007р.

Відповідно до умов п.4.3.11 кредитного договору передбачено комісію «4.3.11. Сплатити одноразово не пізніше дати видачі кредиту комісію за управління кредитом в розмірі 1,5% (один цілий п'ять десятих відсотка) від суми кредиту зазначеної у п. 1.1 Договору ...», що складає 600,00 дол. США.

Відповідно до умов п.1.3.2. кредитного договору №105/13/07-0 від 06.11.2007р. (Т.1 а.с.7-9) передбачено щомісячну плату за управління кредиту: «1.3.2. Плата за правління Кредитом сплачується Позичальником щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0.1% (Нуль цілих одна десята) відсотка від розміру фактичного залишку заборгованості за Кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити Банку), зазначеним у п. 1.1 цього Договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого Позичальник користувався Кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом якого Позичальник користувався Кредитом.

Внаслідок арифметичного перерахунку розмірів щомісячних платежів, керуючись мовами кредитного договору №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. (Т.1 а.с.7-9), встановлено, що при сплаті передбаченого п.3.3.2. кредитного договору платежу в сумі 590,00дол.США, в останньому періоді сплати щомісячний платіж складає 3291,41 дол.США, що не передбачено умовами договору №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. («3.3.2. Щомісячна сума мінімально ш. обхідного платежу складає 590,00 ... доларів США.»)

Умови п.1.5. кредитного договору №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. (Т.1 а.с.7-9) («1.5 Надання Кредиту відбувається лише за умови надання Позичальником відповідного - забезпечення виконання своїх зобов'язань по цьому Договору, а саме підписання та нотаріального оформлення договору іпотеки наступного нерухомого майна: житловий будинок ..., (надалі по тексту - "Нерухоме майно") застрахованого акредитованою ВАТ КБ Надра страховою компанією ...») та п.3.1.5. договору іпотеки б/н від 06.11.2007р. зареєстровано за №2280), (Т.1 а.с.10-14) («3.1.5. застрахувати Предмет іпотеки в день укладення цього Договору на користь Іпотекодержателя з попереднім погодженням останнім умов такого страхування..») передбачають страхування нерухомого майна предмету іпотеки).

В матеріалах справи відсутній (в т.ч. у відповідь на клопотання не наданий) договір страхування предмету іпотеки на момент укладення кредитного договору №105/13/07-Ф від 06.11.2007 року, тому дослідження проведено без врахування страхових платежів.

Дослідження реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту у доларах США на момент укладення кредитного договору №105/13/07-Ф від 06.11.2007р. докладно наведено в Додатку 1 експертизи.

За наявними матеріалами справи та згідно умов кредитного договору №105-13/07-0 від 06.11.2007 р. відсутній встановлений «Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу», що передбачено ст. 1056-4 ЦК України.

Так, згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати детальнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

За положеннями ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Сукупною вартістю кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.

Крім того, як роз'яснено у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011 положення п. п. 22, 23 ст. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Суд приходить до висновку, що спірний договір не відповідає вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами надання позичальнику як споживачу фінансових послуг банку повної інформації про кредитні умови, а саме: орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом і вартості всіх послуг пов'язаних із одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; не роз'яснено ОСОБА_3, що валютні ризики під час виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором покладено на споживача й не надано інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних із конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, що передбачено Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 12, ч.ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Висновки експертизи відносяться до належних засобів доказування, відповідачем не спростований, тому ставити цей висновок під сумнів чи не враховувати при винесенні рішення у суду нема підстав.

Під час укладання кредитного договору банк приховав від позичальника інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту для здійснення позичальником свідомого вибору схеми кредитування, а також вказав у договорі занижені значення показників суттєвих умов договору, чим ввів в оману позивача щодо реальної відсоткової ставки, абсолютного значення здорожчання кредиту та кінцевої загальної суми кредиту, яку позивач сплатив би банку, проводячи оплату встановленими у договорі розмірами щомісячних платежів у визначеній у договорі кількості таких платежів.

З врахуванням висновку експертизи, суд приходить до висновку, про те, що, зазначена у договорі сума кредиту не відповідає його умовам і вартості кредиту. Орієнтована сукупна вартість кредиту становить значно більшу суму, проте така сума в договорі відсутня, як і будь-які посилання на неї.

Також відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Аналізуючи норму статті 18 цього Закону, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Таким чином, на цій підставі умови кредитного договору визнаються несправедливими в цілому; такими, що суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача, та є підставою для визнання таких договорів недійсними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати недійсним кредитний договір № 105/13/07-Ф від 06.11.2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного судушляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_2, ІНПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач : Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», м. Київ, вул. Січ. Стрільців, 15.

Третя особа : Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», м. Київ, вул. Артема, 15.

Повний текст судового рішення складено 30.11.2018 року.

СуддяД. А. Кукса