Ухвала

15 червня 2018 року

м. Київ

справа № 468/1522/17

провадження № 61-34990ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повне судове рішення апеляційного суду Миколаївської області складене 12 березня 2018 року.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду 21 квітня 2018 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку, і заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, навівши поважні причини для його поновлення і надавши докази на їх підтвердження. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 6, 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема: найменування суду, до якого подається скарга; реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, яка подає скаргу, за його наявності або її номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; судове рішення, що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, ОСОБА_1 у касаційній скарзі неправильно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Заявник у касаційній скарзі свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, номери засобів зв'язку, а також адресу електронної пошти, за наявності, не зазначив, про їх відсутність не вказав. Також не вказана дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року, проте з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 12 березня 2018 року апеляційним судом Миколаївської області у справі № 468/1522/17 прийнято постанову.

Також заявник просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, що не узгоджується звимогами статті 409 ЦПК України, оскільки постановою апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року залишено без змін рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 28 грудня 2017 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову.

У зв'язку з наведеним заявнику необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог 392 ЦПК України, зазначивши у ній правильне найменування суду, до якого подається скарга, свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта, номери засобів зв'язку, адресу електронної пошти, за наявності, дату отримання постанови апеляційного суду, а також уточнити судове рішення, яке оскаржується, і вимоги касаційної скарги, надавши копії уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України не додано до касаційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з судових рішень, у позові, поданому у листопаді 2017 року, заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позовної заяви, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 280 гривень (1600*0,4)*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірах, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Невиконання вимог ухвали в зазначений строк у частині звернення із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних причин його пропуску і наданням доказів на їх підтвердження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог ухвали, скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко