Рішення

Іменем України

27 вересня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/1035/17

провадження № 2/578/55/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання недійсними державні акти на право приватної власності на землю, -

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_4

представник відповідача - ОСОБА_5

третя особа - ОСОБА_2

представник третьої особи адвокат ОСОБА_6

третя особа ОСОБА_3

секретар судового засідання Авраменко О.Є.

І. ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

14.11.2017 ОСОБА_1 /далі позивач/ звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати недійсним ОСОБА_7 на право приватної власності на землю, видані Мезенівською сільською радою Краснопільського району Сумської області на імя ОСОБА_2, яким підтверджено право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки розташовані в селі Мезенівка по вулиці Набережній, 19 Краснопільського району Сумської області, під забудову та для ведення присадибного господарства.

/ас 1-3/

ІІ. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

ІІ.1. Виклад позиції позивача.

Позивача представляла представник за довіреністю від 11.12.2017 ОСОБА_4, зареєстрована в реєстрі за № 3013 / далі - представник позивача/.

/ас 31/

25.06.2018 позивачем подана Позовна заява про уточнення позовних вимог, якою просив:

- визнати недійсним ОСОБА_7, виданий на імя ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0795 га кадастровий номер :01:003:0068 за адресою. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 19 Краснопільського району Сумської області;

- визнати недійсним ОСОБА_7, виданий на імя ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства 0,1330 га кадастровий номер :01:003:0069 за адресою: с. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 19 Краснопільського району Сумської області.

/ас 130-132/

ІІ.2. Виклад позиції відповідача.

Відповідача представляв голова Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області ОСОБА_5 /рішення першої сесії сьомого скликання Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 06.11.2015 року/, відзиву на позов не подано.

/ас 30/

ІІ.3. Виклад позиції третіх осіб

Третю особу ОСОБА_2 представляв за договором про надання правової допомоги та представництво інтересів №06/18 від 13.03.2018 представник Приватного підприємства Юридичної компанії «ОСОБА_6 ОСОБА_8» адвокат ОСОБА_6, довіреність від 14.03.2018, зареєстрована за №77 /Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ГГГ № 2212 від 26.06.2018 /далі представник третьої особи ОСОБА_9М./, письмові пояснення щодо позову або відзив не надано.

Третя особа ОСОБА_3 письмові пояснення щодо позову або відзив не надала.

Третя особа Краснопільська районна державна адміністрація письмові пояснення щодо позову або відзив не надала, процесуальна позиція не заперечує проти задоволення позову.

/ас 93-95, 140/

ІІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи

01.12.2017 третьою особою Краснопільською районною державною адміністрацією подано клопотання про розгляд справи по суті у відсутність її представника.

/ас 27/

11.12.2017 представником позивача ОСОБА_4 подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення з можливістю виготовлення фотокопій у разі необхідності, а також заяву про забезпечення позову шляхом зобовязання Мезенівської сільської ради Краснопільського району припинити будь-які дії щодо узаконення спірної земельної ділянки, в тому числі, встановлення межових знаків, створень комісій, видачу актів та інші.

/ас 28, 32-33/

14.03.2018 позивачем подана Заява про відкладення розгляду справи терміном на 2 місяці з метою добровільного врегулювання спору.

/ас 90/

14.03.2018 представником третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_6 було подано заяву про неможливість участі у судовому засіданні та відкладення судового розгляду

/ас 91-104/

07.05.2018 позивачем подана заява про відкладення розгляду справи у звязку з сімейними обставинами.

/ас 111/

16.05.2018 представником третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_6 подана Заява про відкладення судового розгляду у звязку з зайнятістю в іншій справи.

/ас 118/

22.05.2018 позивачем подана Заява про відкладення розгляду справи у звязку з сімейними обставинами.

/ас 120/

25.06.2018 позивачем подана Заява про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки представника позивача за станом здоровя та третьої особи ОСОБА_3 за сімейними обставинами.

/ас 129/

02.08.2018 третьою особою Краснопільською районною державною адміністрацією подано клопотання про розгляд справи по суті у відсутність її представника.

/ас 138/

07.08.2018 представником позивача ОСОБА_4 подана Заява про надання матеріалів справи для ознайомлення.

/ас 139/

17.08.2018 третьою особою Краснопільською районною державною адміністрацією подано клопотання про розгляд справи по суті у відсутність її представника.

/ас 145/

22.08.2018 представником позивача ОСОБА_4 подано клопотання про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину та копії квитанцій про направлення уточненої позовної заяви сторонам по справі.

/ас 146/

03.09.2018 представником позивача ОСОБА_4 подана Заява про надання матеріалів справи для ознайомлення.

/ас 154/

27.09.2018 представником позивача ОСОБА_4 подана Заява про надання матеріалів справи для ознайомлення.

/ас 161/

ІV. Процесуальні дії у справі

17.11.2017 постановлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі і призначено справу до попереднього судового засідання.

/ас 17-18/

11.12.2017 постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

/ас 61-62/

11.12.2017 постановлено ухвалу суду про підготовку справи до судового розгляду, залучено в якості третьої особи ОСОБА_3 та витребувано докази, а саме: рішення про приватизацію земельної ділянки за адресою: с. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 19 Краснопільського району Сумської області у відношенні ОСОБА_2.

/ас 60/

29.01.2018 постановлено ухвалу суду про призначення справи до розгляду.

/ас 81-82/

Позиції учасників справи.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі і наполягали на їх задоволенні. На запитання суду представник позивача пояснила, що доказ у виді Свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 помилково не зазначений у додатках до позовної заяви, але вона особисто направляла на адресу учасників справи його копію у серпні 2018 року. Про дію Цивільного процесуального кодексу України з 15.12.2017 їй відомо. Ствердила, що позовні вимоги уточнені щодо інформації про ОСОБА_7 акти поза межами процесуального строку у звязку з тим, що позивач та третя особа ОСОБА_2 домовлялись про мирову угоду, але час був втрачений і домовленості не відбулося.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, державні акти на земельні ділянки на імя ОСОБА_2 видані у відповідності до чинного на час їх видачі земельного законодавства, а ОСОБА_7 погодження меж є складовою технічної документації. Підтвердив, що комісія виїздила на місце розташування спірних земельних ділянок, сусіди Коляди та ОСОБА_2 намагалися на засадах добросусідства вирішити спір щодо межі.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки позов не містить посилання на порушення будь якого нормативного акта, і позивач не довів належними і допустимими доказами про своє порушене право. Також звернув увагу суду, що наявна у справі копія Свідоцтва про право на спадщину за законом подана суду з порушенням процесуального порядку та принципу змагальності, є недопустимим доказом.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи Краснопільської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, згідно поданих до суду клопотань просив розглянути справу по суті у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

V. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Суд встановив, що рішенням виконавчого комітету Мезенівської сільської Ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області від 21.07.1993 №23 було передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства та під забудову згідно Додатків 1 і 2 на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992, в тому числі, згідно додатка 1, громадянину ОСОБА_2 під ведення особистого підсобного господарства площею 0,14 га та під забудову 0,04 га.

/ас 76, 79-80/

Згідно з технічною документацією із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право на земельні ділянки за адресою с. Мезенівка, вул. Набережна, 19 Краснопільського району за гр. ОСОБА_2, останньому за рішенням 22 сесії 5 скликання Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області від 19.08.2009 передано безкоштовно у власність земельні ділянки, надані раніше у користування загальною площею 0.2124 га (0,0794 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,1330 га для ведення особистого селянського господарства).

/ас 36-49/

У подальшому відділом Держкомзему у Краснопільському районі Сумської області видано ОСОБА_2 06.07.2010 видано ОСОБА_7 акт серії ЯЛ №675623 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0795 га кадастровий номер :01:003:0068 за адресою с. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 19 Краснопільського району Сумської області, та ОСОБА_7 акт серії ЯЛ №675624 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства 0,1330 га кадастровий номер :01:003:0069 за адресою: с. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 19 Краснопільського району Сумської області.

/ас 50-51/

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 вказані у технічному паспорті на жилий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: с. Мезенівка, вул. Набережна, буд. 17 Краснопільського району Сумської області від 28.02.1995 як власники зазначеного житлового будинку 1978 року спорудження та земельної ділянки.

/ас 5-10/

VІ. Висновки суду

Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК/ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статей 12, 81, 82 ЦПК, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з позовної заяви з урахуванням її уточнення, та з пояснень, наданих у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 вважають порушеними їх права як власників внаслідок виділення ОСОБА_2 земельної ділянки більшої площі, аніж було надано за рішенням від 21.07.1993. Внаслідок такого виділення зафіксована у оспорюваних ОСОБА_7 актах межа між домоволодіннями №17 та №19 по вулиці Набережній у с. Мезенівка Краснопільського району визначена приблизно на 1 м углиб земельної ділянки, що належить позивачеві та третій особі ОСОБА_3 З наданих останніми пояснень у ході кадастрової зйомки земельної ділянки ОСОБА_2 у 2009 році не погоджувалася спільна межа та не ставилося до відома про проведення такої кадастрової зйомки взагалі.

На підтвердження того, що він разом із третьою особою ОСОБА_3 є власниками суміжного домоволодіння та земельних ділянок, позивачем надано копію технічного паспорта від 28.02.1995.

Перелік правовстановлюючих документів на нерухоме майно визначено статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в такому вигляді: 1) договори, укладені у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтва про право власності, видані органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішення судів, що набрали законної сили; 6) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127 (надалі - Інструкція), визначено порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об'єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об'єктів; установлення вартості об'єктів. Згідно вказаної Інструкції, до компетенції бюро технічної інвентаризації (суб'єктів господарювання) належить право здійснювати технічну інвентаризацію об'єктів нерухомості, виготовляти технічні паспорти, вносити відповідні зміни до інвентарної справи. Технічний паспорт на об'єкт нерухомості не є правовстановлюючим документом та не породжує права чи обов'язки для особи.

Враховуючи викладене, технічний паспорт на об'єкт нерухомості є виключно технічним документом, який не створює будь-які права чи обов'язки для позивача.

Окрім технічного паспорта, у матеріалах справи також наявна копія свідоцтва про право на спадщину за законом, від 28.12.1991, зареєстрованого у реєстрі за №1626, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є спадкоємцями у рівних долях після смерті ОСОБА_10 на спадкове майно, яке включає жилий будинок площею 40 кв. м, погріб, літню кухню, сарай на території колгоспу с. Мезенівка Краснопільського району Сумської області /ас 13-14/, яка не може бути прийнята судом з таких підстав.

За змістом позовної заяви вказано додатки: «1. Копія позовної заяви 4 примір. 2. Копія паспорту позивача; 3. Копія технічного паспорту. 4. Копія посвідчення учасника бойових дій серія МВ №024939. 5. Копія свідоцтва про смерть.» Копія свідоцтва про право на спадщину за законом не зазначена у позовній заяві серед доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 про приєднання до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину та копії квитанцій про направлення уточненої позовної заяви сторонам по справі надійшло 22.08.2018, тоді як розгляд справи по суті було розпочато 08.05.2018.

/ас 112/

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що копія свідоцтва про право власності на спадщину за законом в установленому законом порядку була надана суду при зверненні з позовною заявою та направлена відповідачу і третім особам по справі.

Згідно частин першої та другої статті 131 ЦПК у редакції, чинній на день звернення позивача з позовом до суду, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, яким введена в дію нова редакція Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно підпункту 9 пункту 1 розділу X111 «Перехідні положення» ЦПК, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частин другої та восьмої статті 83 ЦПК у редакції, чинній на день розгляду справи по суті, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи викладене, ту обставину, що позивачем не доведено неможливості подання письмового доказу у встановлений законом строк з поважних причин, а так само причин, що не залежали від нього, суд не приймає в якості доказу свідоцтво про право на спадщину за законом, яким підтверджується право власності позивача на суміжну земельну ділянку за адресою: с. Мезенівка, вул. Набережна, 17 Краснопільського району Сумської області.

Згідно частини першої статті 15 Цивільного кодексу України /далі - ЦК/, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другої вказаної статті визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у цивільному судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Проте, звертаючись до суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. Натомість судам при вирішенні спору належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно статті 152 Земельного кодексу України /далі ЗК/, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно статті 155 ЗК, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно частини пятої статті 158 ЗК, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Оскільки позивач не надав суду доказів на підтвердження тих обставин, що оспорюваними ОСОБА_7 актами серії ЯЛ №675623 та серії ЯЛ №675624 порушуються його права як землекористувача чи власника щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, суд відмовляє позивачу у позові у повному обсязі.

Таким чином, за встановлених обставин у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 62, 77-83, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 259, 264 265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мезенівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними державні акти на право приватної власності на землю - відмовити.

Судові витрати, повязані з розглядом справи, віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.10.2018.

Суддя А. І. Косар