УХВАЛА

5 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 381/152/16-ц

провадження № 61-4575св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., СтупакО. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши клопотання ОСОБА_4про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося з позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 141 574,25 доларів США,

що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) складає 3 242 614,50 грн.

ОСОБА_4, заперечуючи первісний позов, звернулася із зустрічним позовом, вимоги якого уточнювала, та остаточно просила визнати недійсним кредитний договір від 2 серпня 2007 року № 3184, укладений між нею та ВАТ «Державний ощадний банк України».

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня

2016 року в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір від 2 серпня 2007 року № 3184, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов

ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість

за кредитним договором від 2 серпня 2007 року № 3184 у розмірі

122 246,20 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 1 листопада 2015 року складає 2 799 925,13 грн, та пеню у розмірі 132 941,60 грн. Стягнено

з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 88 803,97 грн. У задоволенні іншої частини позову ПАТ «Державний ощадний банк України», в тому числі до ОСОБА_5, відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про захист порушеного права споживача фінансових послуг шляхом визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася із касаційною скаргою до

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом

норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада

2016 року та залишити в силі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4

на рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року залишено без руху та надано строк до 19 січня 2017 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, зокрема, для подання доказів сплати заявником судового збору за подання касаційної скарги за вимогу про стягнення заборгованості у сумі 58 367,06 грн.

12 січня 2017 року ОСОБА_4 сплатила витребуваний судовий збір у сумі 58 367,06 грн, що підтверджується квитанцією № 42.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та ухвалою цього ж суду від 9 листопада 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У січні 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду, до якого ОСОБА_4 подала клопотання про повернення їй судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4звільнена від сплати судового збору за подання зазначеної касаційної скарги, так як справа стосується захисту прав споживачів. Тому сплачений судовий збір підлягає поверненню заявнику.

Клопотання про повернення судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У разі якщо у касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, й заявник не згоден

із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

ОСОБА_4 у касаційному порядку оскаржує рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, й заявник не згодна із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами.

За таких обставин ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору як споживач за подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції у частині зустрічного позову щодо визнання недійсним кредитного договору.

Проте заявник не звільнена від сплати судового збору в частині оскарження рішення апеляційного суду щодо позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за кредитним договором, де ОСОБА_4 є відповідачем у справі, й пільг щодо сплати судового збору не має.

Виходячи із ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, встановленої Законом України «Про судовий збір» на час подання ОСОБА_4 касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року за вимогу про стягнення заборгованості підлягав сплаті у сумі 58 367,06 грн, й така сума судового збору була сплачена ОСОБА_4 на вимогу ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 грудня 2016 року.

Тому сплачений ОСОБА_4судовий збір за подання касаційної скарги

в частині оскарження рішення апеляційного суду щодо позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості у сумі 58 367,06 грн не підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

статтею 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик