Справа №489/5327/17 20.07.2018
Провадження №22-ц/784/878/18
Провадження № 22-ц/784/878/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2018 року м. Миколаїв

справа № 489/5327/17

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 27 березня 2018 року під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. у приміщенні цього суду, повний текст якого складено 13 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» ( далі - КЖЕП ММР «Зоря») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на останньому поверсі п'ятиповерхового будинку. Як зазначила позивач, 14 липня 2015 року внаслідок засмічення зливних труб дощова вода скупчувалась на даху будинку, руйнуючи його, в результаті чого потік води ринув до житлового приміщення і її квартиру було затоплено. 15 липня 2015 року представниками відповідача було складено Акт обстеження її квартири та виявлено, що після дощу відбулося затікання з даху наслідком якого стали пошкодження стелі та стін практично всіх кімнат квартири. Замкнуло електропроводку.

На думку позивача, залиття її квартири сталося внаслідок неналежного виконання КЖЕП ММР «Зоря» умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме, не забезпечення ним належного функціонування системи водовідведення (засмічення водовідвідних труб), у зв'язку з чим, вода під час зливи залишалася на даху, який не був своєчасно відповідачем відремонтований, та затопила квартиру. Зазначала, що неодноразово раніше попереджала відповідача про затоплення її квартири щоразу під час зливи у зв'язку з неналежним функціонуванням системи водовідведення та протікання покрівлі, а також просила направити повноважного представника для складення Акту про затоплення та проведення відповідного ремонту. Однак, відповідач на заявлене прохання не реагував. У добровільному порядку спричинені внаслідок затоплення квартири збитки КЖЕП ММР «Зоря» не відшкодовує.

Згідно до проведеного Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області зведеного кошторисного розрахунку вартості відновлювального ремонту станом на 05 жовтня 2016 р. його вартість складає 64355 грн.

Також ОСОБА_1 зазначала, що двічі була змушена за власний рахунок здійснювати мінімальний ремонт ділянки даху житлового будинку, що знаходиться безпосередньо над її квартирою, загальна вартість якого склала 5000грн.

Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача вищевказані збитки, а також 2000 грн., які вона витратила на послуги експерта. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь 12500 грн. моральної шкоди, посилаючись на душевні страждання, які вона зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна, а також тим, що тривалий час в квартирі відсутня електроенергія.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2018 року (з урахуванням ухвали цього суду від 08 травня 2018 року про виправлення описки щодо дати постановлення оскаржуваного рішення) позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КЖЕП ММР «Зоря» на користь ОСОБА_1 69355грн. майнової шкоди та 2000 гривен моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з КЖЕП ММР «Зоря» на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 788 грн. 55 коп. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2000 грн.

В апеляційній скарзі КЖЕП ММР «Зоря» просило рішення скасувати та ухвалити нове. Апелянт вказував про помилковість висновку суду щодо існування між сторонами деліктних правовідносин, оскільки вони перебувають у договірних правовідносинах; недоведеність належними доказами розміру збитків, які стягнуті судом на користь ОСОБА_1, а також на відсутність вини КЖЕП ММР «Зоря» у їх спричиненні позивачці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1, вказуючи на безпідставність доводів відповідача, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8). Балансоутримувачем вказаного будинку є КЖЕП ММР «Зоря». Між сторонами укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 13-14). За умовами договору КЖЕП ММР «Зоря» зобов'язується, зокрема, утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов'язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків, квартир, приміщень згідно вимог Правил (пункт 13 Договору).

Згідно п. 15 цього Договору, КЖЕП ММР «Зоря» несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю, - шляхом відшкодування збитків.

Такі обов'язки КЖЕП ММР «Зоря» передбачені і положеннями Розділів ІV-V Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 року, виконавець таких послуг повинен виконувати роботи з очищення дахів та покрівель від сміття, бруду, листя (п. 1.1.8.5. Розділу 1), поточний ремонт даху та покрівлі (п. 1.2.6. Розділу 1); капітальний ремонт даху та покрівлі (в обсязі, визначеному п. 26 Розділу 2).

Під час розгляду даної справи встановлено, що внаслідок засмічення зливних труб накопленим на даху будинку сміттям дощова вода скупчувалась на даху, руйнуючи його, що призвело до неодноразового залиття квартири позивача, яка знаходиться на останньому поверсі п'ятиповерхового будинку, атмосферними опадами, в зв'язку з чим були пошкоджені стелі, стіни, підлоги, а також підвищення вологи в квартирі .

Факт неодноразового залиття квартири ОСОБА_1 та обсяг пошкоджень підтверджується Актом від 09.04.2015р., складеним її сусідами ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_2 (а.с. 11), а також поясненнями допитаних у якості свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

14 липня 2014 року квартира позивача знову була затоплена з вищевказаної причини. Наведене стало підставою звернення у цей же день позивача до КЖЕП ММР «Зоря» з вимогою привести у належний стан зливні труби та дах будинку, скласти акт про спричинену шкоду та відшкодувати її (а.с. 10).

Актом від 15.07.2015 року, складеним комісією в складі директора комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря», головного інженера та майстра цього підприємства, встановлено, що після зливи відбулося затікання з даху - у вітальні плями на стелі, на схилах балкону, в спальні на стелі, відклеїлись шпалери на стінах у вітальні, в коридорі. У квартирі замкнула електропроводка. Затоплення виникло через сильну зливу, вода потрапила вище примикання кровельного покриття до карнизу. (а.с. 12).

Вказаний Акт був складений у відсутності позивача.

За змістом листів КЖЕП ММР «Зоря» від 09.10.2017р. № 3-649 і 04.12.2017р. № 3-746 (а.с. 74-76) після складання комісією в складі представників КЖЕП Акту від 15.07.2015 року були здійснені роботи по очистці системи ливневого зливу та встановлено, що саме потрапляння у цю систему сміття і стало причиною підтоплення квартири ОСОБА_1

Факт неналежного стану даху будинку над квартирою позивача, який потребує ремонту, відповідач також не заперечував, що підтверджується листами КЖЕП ММР «Зоря» від 04.10.2016р. № 3-615 (а.с. 77) та поясненнями представника відповідача у суді.

Враховуючи визнані КЖЕП ММР «Зоря» причини залиття квартири позивача, є доведеним той факт, що це сталось саме внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків, покладених на нього як законодавством так і укладеним із ОСОБА_1 договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, щодо утримання в належному технічному стані даху будинку, його ремонту, вживання своєчасних заходів з метою запобігання аварійним ситуаціям шляхом очищення даху будинку та системи ливневого зливу від сміття.

За такого, є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність вини КЖЕП ММР «Зоря» у спричиненні шкоди позивачці із посиланням на п. 19 укладеного сторонами договору, який звільняє сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили, що унеможливлює надання послуг за цим договором. Так, причиною затоплення квартири ОСОБА_1 був не тільки дощ, який відповідач вважає непереборною силою, а і неналежний стан даху будинку та потрапляння у систему ливневого зливу сміття.

З пояснень сторін вбачається, що до теперішнього часу дах відповідачем не відремонтований, в зв'язку з чим позивач відновлювальні ремонтні роботи у своєму помешканні не проводила, електропостачання у частині квартири не працює. Претензії позивача до КЖЕП ММР «Зоря» з вимогами відшкодувати шкоду у добровільному порядку відповідачем не були задоволені.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди; вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов'язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов'язань. Недотримання умов виконання приводить до порушення зобов'язання.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач, майно якого внаслідок залиття було пошкоджено, обґрунтовано пред'явив вимоги про відшкодування збитків, заподіяних з вини відповідача, який неналежним чином виконував свої обов'язки з утримання будинку.

Така відповідальність КЖЕП ММР «Зоря» передбачена і пунктом 15 укладеного сторонами Договору.

Деліктне зобов'язання це зобов'язання, що виникло внаслідок завдання шкоди, а завдання шкоди іншій особі не завжди породжує деліктне зобов'язання. Воно виникає там, де особа, що заподіяла шкоду, і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Враховуючи, що шкода була спричинена позивачці в зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, то не можна вважати, що у КЖЕП ММР «Зоря» виникло деліктне зобов'язання перед ОСОБА_1

Між тим, помилкове посилання суду на перебування сторін у деліктних правовідносинах не є підставою для скасування рішення, оскільки основний висновок суду - про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача збитків та моральної шкоди, заподіяних ОСОБА_1 внаслідок залиття її квартири, є вірним.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом із тим, визначаючи суму, що підлягає відшкодуванню позивачу в рахунок спричинених залиттям збитків, суд першої інстанції виходив з того, що з КЖЕП ММР «Зоря» підлягає стягненню 69355 грн., з яких 64533 грн. - витрати на ремонт квартири в зв'язку з ліквідацією наслідків затоплення, які зазначені у зведеному кошторисі, складеному спеціалістом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Івлічевою Л.В., та 5000 грн. - фактичні витрати позивача на поточний ремонт даху будинку.

Проте, повністю з такими висновками погодитись не можна.

Як вбачається з вищевказаного зведеного кошторису (а.с. 18-51), вартість відновлювального ремонту квартири позивачки, з урахуванням вартості ремонтних робіт, будівельних матеріалів та загальновиробничих витрат, становить в загальному розмірі 23 889грн.

За такого, колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо стягнення зазначеної суми на користь позивача з метою відновлення стану пошкодженої з вини відповідача власності ОСОБА_1

Між тим, суд помилково включив до збитків позивача визначену даним кошторисом суму ПДВ, оскільки такі ремонтні роботи ще фактично не були проведені. Також не є збитками позивача визначена кошторисом вартість ремонту даху будинку, який необхідно провести для приведення його у належний стан.

Разом із тим, суд погоджується з висновком суду про стягнення з КЖЕП ММР «Зоря» фактичних витрат ОСОБА_1 на поточний ремонт даху будинку в розмірі 5000 грн., які та була вимушена зробити для відновлення своїх порушених прав, з огляду на те, що такі ремонтні роботи незважаючи на численні звернення позивачки відповідачем не були виконані. Розмір цих витрат підтверджений належними письмовими доказами: договором підряду на виконання робіт з часткового ремонту м'якої покрівлі, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7, актом виконаних робіт, рахунком- фактурою, товарним чеком та квитанціями від 15.04.2016р. 29.11.2017р., 11.1.2017р . про сплату позивачкою в рахунок оплати виконаних 2500грн., 1000грн. та 1500грн. відповідно (а.с. 110-118).

У суді першої інстанції надані ОСОБА_1 письмові докази на підтвердження розміру збитків відповідачем не були спростовані.

В апеляційній скарзі КЖЕП ММР «Зоря» зазначало про недоведеність належними доказами розміру стягнутої судом майнової шкоди, оскільки він не був підтверджений висновком судової експертизи.

Однак, в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_8 пояснив, що КЖЕП ММР «Зоря» погоджується з обсягом і вартістю відновлювальних робіт, які необхідно провести у квартирі ОСОБА_1, зазначених у зведеному кошторисному розрахунку вартості відновлювального ремонту, в загальному розмірі 23 889грн. (що складається з ремонту трьох кімнат, коридору та робіт з електроосвітлення), проведеному Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, тому не підтримує заявлене в апеляційній скарзі клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_9 протягом більше двох років не сплачує за послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкових територій, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не звільняють відповідача від обов'язку з відшкодування збитків.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та про стягнуті судом витрати, пов'язані з розглядом справи, а тому згідно приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні в частині розміру відшкодування майнової шкоди, тоді як в іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу комунального житлово-експлуатаційного підприємства Миколаївської міської ради «Зоря» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2018 року змінити, зменшивши розмір майнової шкоди з 69355грн. до 28889грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять гривень).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст судового рішення складено 24 липня 2018 року