Дата документу 08.05.2018
Справа № 334/1392/13-ц
Провадження № 2/334/33/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

До суду надійшла заява представника відповідача про закриття провадження. Заява вмотивована тим, що, на думку сторони відповідачів в позивача та його представника філії Ленінського району відсутня цивільна правоздатність (юридична правосубєктність) ст. 91 ЦК України. Так стороною відповідачів надані копія свідоцтва про державну реєстрацію Концерну «МТМ» без серії та номеру бланка, сам бланк недержавного зразка (ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію» №755-УІ в редакції 15.05.2003 року) при цьому оформлений з порушенням найменування як субєкт «підприємницької діяльності», - всупереч волі його засновника (Рішення ЗМР №17 від 11.01.2002р.) та мети, зазначеній у Рішенні (ст. 81 ЦК України), що є фальсифікацією установчих документів. Аналогічні «документи» - свідоцтва видані районним комунальним підприємствам семи районів міста як субєктів підприємницької діяльності (всупереч рішення Запорізької міської ради). Всупереч Конституції України (ст.ст. 13, 41, 142, 143), які регулюють відносини власності та визначене коло субєктів права власності; п. 7 ч.1 ст. 92, ч.1, ч.2 ст. 142 Конституції України слідує, що управління обєктами та субєктами комунальної форми власності може територіальна громада (община) безпосередньо, або через утворений орган Запорізька міська рада, зокрема, через свої виконавчі органи (управління, департаменти, відділи). В Запоріжжі це Департамент ЖКГ (раніше міське управління). Аналогічна норма ( у відповідності до Конституції України) встановлена у ст.. 169 ЦК України частина 2. Всупереч вимогам законодавства у 2004 році в самому Концерні «МТМ» було незаконно утворено «Правління» (протокол №1 від 29.07.2004 року), яке також незаконно утворило філіали по всіх районах міста, які були зареєстровані за адресами, що і комунальні підприємства, виконуючи такі функції, що і комунальні підприємства за видом діяльності, з тим же штатом, тими ж самим директорами, в тих же будівлях, тобто існували на папері. При цьому філіалам було незаконно надані коди ЄДРПОУ, реквізити, відкрити рахунки у банках (ч.3 ст. 95 ЦК України). Згідно з ч.5 ст. 95 до ЄДР в обовязковому порядку вносяться відомості (інформація) про існування філіалів юридичних осіб. Відповідно до відомостей ЄДР юридичних осіб в період 2012-2015 року будь-яка інформація про які-небудь структурні підрозділи. Нема її і по цей день. Отриманий суддею Махібородою Н.О. спец витяг від 6.11.2015 року це підтверджує. Окрім того, в ЄДР сфальсифіковані відомості про засновника Концерну «МТМ» - зазначені 2 комунальних підприємства замість органу місцевого самоуправління реального законного засновника. Окрім того, організаційно-правова форма відповідача не відповідає Класифікатору ОПФХ №288 від 22.11.1994 року, що діяв на час реєстрації, і державний реєстратор не мала права реєструвати господарське обєднання теплового міського господарства як «концерн». Статут будь-якої юридичної особи розробляється та затверджується тим, хто його утворив (ст. 87 ЦК України), - у даному випадку Запорізька міська рада на сесії. Проте мер м. Запоріжжя Карташов, перевищуючи свої повноваження та порушуючи Закон, одноособово (розпорядженням) затвердив Статут незаконного субєкту, змінивши цілі та завдання, а також надавши можливість займатися підприємництвом (отримання прибутку) на комунальному майні за бюджетні кошти і таке інше. У 2002-2007 роках Концерн діяв без ліцензії взагалі, а у 2007 році був вимушений судом отримати ліцензію, яка не відповідає вимогам законодавства, його видам діяльності, а ліцензія на житлово-комунальні послуги відсутня по цей час. Він не може бути виконавцем послуг через це. Між позивачем та відповідачем відсутній договір про житлово-комунальні послуги саме з вини Концерну (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальну діяльність»). Всі роки існування виконкому ЗМР незаконно встановлює тарифи для населення (ст. 23 Закону України «Про органи місцевого самоврядування). Більше того, рішення підписувалися неналежними особами. Всякий платіжний документ повинен мати штрих-код, на квитанції має бути зазначений спеціальний рахунок і багато іншого. То, що пропонується населенню (споживачам) є формою вимагання, шахрайства та інше. В сторони відповідачів мається масив доказів, що підтверджують незаконну юридичну, фінансову, господарську та інші діяльності Концерну «МТМ», яка має за мету обман громади та держави, привласнення чужих коштів та майна, відмивання (легалізація) доходів, отриманих злочинним шляхом, включаючи через судові позови.

Представник відповідача просить суд ознайомитись з вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі №0827/3703/2012 (злочин у сфері господарської діяльності) у відношенні осіб, прямо повязаних із концерном та іншими комунальними підприємствами у сфері житлово-комунальних послуг, житлово-комунального господарства по встановленню лічильників тепла в будинках м. Запоріжжя, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України за наявності достатніх підстав вважати про фальсифікацію установчих (правовстановлюючих) документів Концерну «Міські теплові мережі», незаконної фінансово-господарської діяльності, спробі легалізації (відмиванні) доходів через судову систему, направити матеріали справи до СУ Національної поліції у Запорізькій області (вул. Матросова 29 в м. Запоріжжя) окремою ухвалою (ст. 211 ЦПК України) для розслідування за фактами фальсифікації, відчуження комунального майна, відмиванні доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншим епізодам.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив, щодо можливості закриття провадження. Пояснив, що вимоги представника відповідача є безпідставними та є спробою затягнення часу в розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання про закриття провадження у цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 252 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Представник відповідача, обґрунтовуючи заяву про закриття провадження, послався на відсутність юридичної правосубєктності в позивача.

Проте вказана обставина не може бути підставою для закриття провадження, а є однією з підстав для залишення позову без розгляду (ст. 257 ЦПК України). Разом із тим, суд вважав необхідним розглянути твердження сторони відповідача щодо відсутності правосубєктності позивача.

Провадження у дійсній справі відкрито за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Позов підписаний директором філії Концерну «МТМ» Ленінського району ОСОБА_7 на підставі довіреності №59/27 від 3.01.2013 року, виданої Концерном «МТМ» в особі Генерального директора Концерну «МТМ» ОСОБА_8, який діяв на підставі Статуту. Відповідно до вказаної довіреності директора філії Концерну «МТМ» Ленінського району ОСОБА_7 уповноважено представляти інтереси філії Концерну «МТМ» Ленінського району в судах загальної юрисдикції, арбітражних і адміністративних органах України із правом здійснення всіх процесуальних дій, наданих сторонам процесу чинним законодавством, при необхідності видавати довіреності відповідним працівникам філії для участі в судових засіданнях.

17 квітня 2014 року судом прийнято уточнену позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Уточнена позовна заява підписана представником Концерну «МТМ» ОСОБА_9 на підставі довіреності №3/2019 від 5.01.2015 року, виданої Концерном «МТМ» в особі Генерального директора Концерну «МТМ» ОСОБА_10, який діяв на підставі Статуту. Відповідно до вказаної довіреності заступника генерального директора з питань роботи зі споживачами ОСОБА_9 делеговано право підпису позовних заяв

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки у суді мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч.1 ст. 47 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ч.1 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації. Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом (частина четверта статті 87 та частина перша статті 89 Цивільного кодексу України).

Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб згідно з п.4 статті 1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань полягає у засвідченні факту створення або припинення юридичної особи шляхом внесення відповідних записів до ЄДР.

Частиною 1 статті 10 згаданого Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 8 травня 2018 року Концерн «Міські теплові мережі» в процесі припинення не перебуває, дата державної реєстрації 26.07.2002 року, дата запису 10.08.2004 року, номер запису 0000104. Генеральний директор ОСОБА_11 з 5.07.2016 року.

Таким чином, за відсутності відомостей про припинення юридичної особи позивача, суд вважає позивач як юридична особа не позбавлений правосубєктності.

Окрім того, суд звертає увагу, що судами касаційних інстанцій неодноразово переглядалися інші цивільні справи за участю Концерну «МТМ» як сторони цивільного провадження та під час розгляду зазначених справ вищими судами не було зроблено висновок про відсутність правосубєктності Концерну «МТМ», зокрема провадження № 61-2267ск18, № 6-29742ск15, № 61-2026св18.

Щодо посилання представника відповідача на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у кримінальній справі №0827/3703/2012, то суд вважає за необхідне зазначити, що обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у зазначеному рішенні, мали місце у 2007-2008 роках, і особи, яких було засуджено вказаним вироком, на момент вчинення протиправних дій не були працівниками позивача, тому відсутній зв'язок із вказаним вироком та наявністю підстав для закриття провадження.

Також на цей час відсутні підстави для постановлення окремої ухвали суду щодо направлення матеріалів справи до СУ Національної поліції у Запорізькій області для розслідування за фактами фальсифікації, відчуження комунального майна, відмиванні доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншим епізодам.

За таких обставин у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлений та оголошений 10 травня 2018 року о 8.45 год.

Суддя О.М. Гнатюк