Справа №242/3728/18
Провадження №2-о/242/495/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересовані особи: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Маяковського, 39, ), ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 25.07.2018 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якому зазначила, що вона ОСОБА_1 25.06.2018 року в міській лікарні м. Харцизька Донецької області народила дитину жіночої статі, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 154/110 від 25.06.2018 року. Просить суд встановити факт народження у неї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 25.06.2018 року в Центральній міській лікарні № 1 м. Харцизьк Донецької області, Україна, однієї дитини, жіночої статі, (дитина друга, пологи другі за рахунком).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, причини неявки суду неповідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорту серії ВК № 941455 від 25.09.2012 року, виданого Харцизьким МВ ГУДМС в Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Харцизьк Донецької області, Україна.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-НО № 295069 від 17.08.2012 року, виданого відділом ДРАЦС Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 17.08.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 182. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «Чуприна»

У відповідності до ст. 317 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/у), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першо черговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться в м. Харцизьку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 154/110 від 25.06.2017 року, виданого Центральною міською лікарнею № 1 м. Харцизька, ОСОБА_1, народила 25.06.2018 року о 23 год. 27 хв. дівчинку вагою 3400,00 г., дитина друга, другі пологи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини.

Крім того, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

У зв'язку з наведеним, проаналізував надані докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст.13, 81, 89, 259, 263-265, 268,293, 294, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересовані особи: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Маяковського, 39, ), ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином України ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 25.06.2018 року в Центральній міській лікарні № 1 м. Харцизьк Донецької області, Україна, однієї дитини, жіночої статі, (дитина друга, пологи другі за рахунком).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя І.М. Владимирська