19.12.2018 Єдиний унікальний номер 205/7902/16-ц
Провадження №2/205/2033/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Сербена О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 24.10.2016р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати дійсними договори позики, укладені 17.01.2007р. та 29.03.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Уточнена позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є однією зі спадкоємців ОСОБА_5, який помер 31.08.2014р. Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до спадкоємців померлого з вимогою про стягнення заборгованості спадкодавця, яка виникла на підставі написаних ОСОБА_5 розписок від 17.01.2007р. та 29.03.2007р. про отримання від ОСОБА_2 у борг грошових коштів у загальному розмірі 1 262 500,00 грн., проте на думку позивача ОСОБА_5 такі розписки не писав та у борг кошти не отримував.

Представником відповідача надані суду заперечення, у яких він посилаючись на те, що метою позивача у справі є затягування іншого судового процесу щодо стягнення з нього грошових коштів на користь ОСОБА_2, просить суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, проте її представник, - ОСОБА_6 надав суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, проте його представником, ОСОБА_7 надано суду заяву, у якій він просить суд справу розглядати за його відсутності, у задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_3 надав суду заяву у якій просить суд справу розглядати за його відсутності.

ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій розписок від 17.01.2007р. та 29.03.2007р. ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_8А грошові кошти у загальному розмірі 1 262 500,00 грн. (а.с.5-6).

ОСОБА_8 помер 31.08.2014р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 01.09.2014р. (а.с.7).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих держаним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 05.09.2015р., спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с.8-11).

Згідно з ч.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом заперечує факт написання ОСОБА_8 вказаних розписок та внаслідок чого звернулась до суду з клопотанням про призначення судової технічної експертизи (а.с.31).

Ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2017р. та 26.10.2017р. призначено у справі судові технічні експертизи, проте відповідно до повідомлень експерта № 17-1424/02 від 14.06.2017р. та № 17-5416 від 24.01.2018р. експертиза не була проведена у звязку з ненаданням необхідних оригіналів документів (а.с.35, 92).

Водночас, відповідно до наданого представником відповідача висновку експерта № 28/2.1/316 від 14.06.2018р, складеного судовим експертом сектору технічних досліджень Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_10Ю, два підписи, розміщені в графах «Ривный Леонид Николаевич» в розписці від 17.01.2007р. про передачу грошових коштів в сумі 757 000,00 грн. та розписці від 29.03.2007р. про передачу грошових коштів в сумі 505 000,00 грн. виконані ОСОБА_5 (а.с.122-127).

Відповідно до ч.1 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обовязки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому за змістом ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта, а також відсутність клопотання про відвід експерта, суд доходить висновку, що позивач всупереч ст.81 ЦПК України не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до інформації занесеної до судового журналу )а.с.106-109), третя особа у справі, - ОСОБА_3 у судовому засіданні 10.05.2018р. підтвердив факт позики грошових коштів у січні в розмірі 150 000,00 доларів США (а.с.106-108).

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано.

Повний текст судового рішення складено 04 січня 2019 року.

Суддя В.С. Шавула