490/1925/15-ц
У Х В А Л А

26 квітня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" про приведення судового наказу у відповідність з вимогами ст.4 ЗУ Про виконавче провадження,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернувся до суду із заявою про приведення судового наказу у відповідність з вимогами п. 4 ч.1 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження, а саме: судового наказу №490/1925/15-ц, що виданий 27.04.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1774,58грн.,та 121,80 грн. судового збору та просив зазначити ідентифікаційний номер боржника.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

27.04.2015 року Центральним районний судом м. Миколаєва видано судовий наказ яким стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 1774,58грн.,та 121,80 грн. судового збору.

Заявник вказує, що 12.01.2018 року стягував отримав повідомлення від 27.12.2017 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, винесене на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через те, що у виконавчому документі не зазначається.

Відповідно доЗакону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відкриває виконавче провадження за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Судовий наказ є одночасно і виконавчим документом.

Частина 1ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»містить вимоги до виконавчого документа, у якому серед іншого зокрема має бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст.4цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст.4 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

У відповідності до ст. 432 ЦПК Українисуд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

При цьому дослідивши матеріали справи №490/1925/15-ц, судом було встановлено, що ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.12.2015 року судовий наказ № 490/1925/15-ц, що виданий 27.04.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі послуг в розмірі 1774,58грн.,та 121,80 грн. судового збору було скасовано nf розяснено стягувачу його право при наявності до того підстав на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю її вимог.

Керуючись ст.ст. 432 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя