УХВАЛА

7 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2-13525/10

провадження № 61-18502св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

вирішуючи заяву судді, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, стягнення заборгованості з орендної плати і визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, стягнення заборгованості з орендної плати і визнання права власності.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди нежитлового приміщення, укладений 3 травня 2010 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість з орендної плати у розмірі 4 000 гривень.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення групи приміщень № 200 загальною площею 291,7 кв.м по АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення групи приміщень № 201 загальною площею 422,9 кв.м за цією ж адресою.

Зобов'язано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на вказані об'єкти нерухомого майна. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції справу переглядав неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить рішення апеляційного суду Харківської області від 3 квітня 2017 року скасувати і залишити в силі заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2010 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів справу призначено судді-доповідачу Карпенко С. О.; судді, які входять до складу колегії: Стрільчук В. А. (головуючий), Усик Г. І., Ступак О. В., Кузнєцов В. О.

Справу призначено до розгляду на 7 листопада 2018 року.

Перед початком розгляду справи по суті суддя, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. заявила самовідвід з тих підстав, що входила до складу колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка ухвалою від 25 січня 2017 року скасувала постановлені у цій справі рішення апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року і ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року з направленням справи на новий апеляційний розгляд. Зазначила, що, не погоджуючись із ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року, виклала свою окрему думку, яка врахована судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення від 3 квітня 2017 року. За таких обставин та з метою уникнення можливого виникнення у сторін будь-яких сумнівів у її неупередженості суддя Ступак О. В. заявила самовідвід.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви про самовідвід, касаційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції (частина четверта статті 37 ЦПК України).

Згідно з частиною дев'ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зазначені суддею, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у її неупередженості або об'єктивності при вирішенні цієї справи.

Право судді, не згодного з рішенням, прийнятим колегією суддів, письмово викласти свою окрему думку передбачене цивільним процесуальним законодавством.

Участь судді, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. у касаційному перегляді цієї справи не є її повторною участю у розгляді справи, під чим розуміється новий розгляд справи після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

За таких обставин касаційний суд відмовляє судді, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. у задоволенні заяви про самовідвід у зв'язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством обставин, які виключають її участь у розгляді цієї справи.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви судді, яка входить до складу колегії, - Ступак О. В. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, стягнення заборгованості з орендної плати і визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик