Провадження № 2/185/1108/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В

26 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,2105 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0125, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Малоолександрівка, вул. Миру (колишня Комсомольська), земельна ділянка № 4, шляхом зобовязання ОСОБА_3 звільнити вищезазначену земельну ділянку від власної сільськогосподарської техніки та не здійснювати обробіток даної земельної ділянки і не вчиняти будь-яких інших дій на земельній ділянці.

В обґрунтування позову вона зазначила, що відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2013 р. за нею було визнано право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом від 17.04.1996 р., після смерті ОСОБА_4, на житловий будинок № 4 з господарськими будівлями, розташованими по вул. Миру (Комсомольська) в с. Малоолександрівка Павлоградського району Дніпропетровської області.

Вищезазначене право власності на житловий будинок було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 387827 від 18.03.2013 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1387027 від 19.03.2013 р.

Далі, відповідно до рішення Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 131-12/VII від 23.09.2016 р. їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за рахунок земель, що перебувають у неї в користуванні в межах населеного пункту Привовчанської сільської ради за адресою: с. Малоолександрівка, вул. Миру, 4.

На підставі цього було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Малоолександрівка, вул. Миру, 4 на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Даний проект землеустрою був розроблений відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у відповідності до ст.30 вищезазначеного Закону погоджений із усіма суміжними землевласниками та землекористувачами, в тому числі і з Відповідачем, про що свідчить його особистий підпис в проекті землеустрою.

Розроблений та погоджений у відповідності до чинного законодавства України проект землеустрою було нею подано на затвердження до Привовчанської сільської ради.

Так, рішенням Привовчанської сільської ради № 226-22/VII від 12.07.2017 р. проект землеустрою було затверджено та передано їй у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер № :02:001:0125) площею 0,2105 га.

Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 21978240 від 17.08.2017 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95173966 від 21.08.2017 р.

Але, на сьогоднішній день позивач не має можливості користуватись власною земельною ділянкою в повній мірі на підставі того, що Відповідач самовільно займає частину земельної ділянки для власних потреб, приблизною площею 0,08 га. Самовільне зайняття полягає у тому, що на частині самовільно зайнятій земельній ділянці останній зберігає власну сільськогосподарську техніку (плуги, борони, культиватор), а іншу частину земельної ділянки обробляє для власних потреб.

Факт самовільного зайняття частини її земельної ділянки підтверджується листом землевпорядника Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 № 15 від 18.12.2017 р. за підписом двох свідків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення відповідно до обставин викладених в позові. Представник позивача зазначив, що відповідач самовільно займає частину земельної ділянки позивачки для власних потреб, Самовільне зайняття полягає у тому, що на частині самовільно зайнятій земельній ділянці відповідач зберігає власну сільськогосподарську техніку (плуги, борони, культиватор), а іншу частину земельної ділянки обробляє для власних потреб. На неодноразові звернення позивача щодо звільнення її частини земельної ділянки відповідач жодним чином не реагує та продовжує самовільно займати частину її земельної ділянки.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На виконання ухвали від 22.01.2018 року представник відповідача жодних заяв по суті позовних вимог суду не надав, свою позицію не визначив.

Раніше, в судовому засіданні 19.03.2018 року представник відповідача приймала участь (а.с.41). 01.06.2018 року представником відповідача до канцелярії суду була подана заява про припинення дії договору між нею та відповідачем про надання правової допомоги (а.с.62).

09.10.2018 року під час розгляду справи в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_6, яка повідомила, що вона дійсно знайома з позивачем та відповідачем та підтвердила той факт, що відповідач самовільно займає частину земельної ділянки позивачки для власних потреб, самовільне зайняття полягає у тому, що на частині самовільно зайнятій земельній ділянці відповідач зберігає власну сільськогосподарську техніку, а іншу частину земельної ділянки обробляє для власних потреб.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2013 р. за ОСОБА_2 було визнано право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом від 17.04.1996 р., після смерті ОСОБА_4, на житловий будинок №4 з господарськими будівлями, розташованими по вул. Миру (Комсомольська) в с. Малоолександрівка Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.7).

Вищезазначене право власності на житловий будинок було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за № 387827 від 18.03.2013 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1387027 від 19.03.2013 р.(а.с.8).

Далі, відповідно до рішення Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 131-12/VII від 23.09.2016 р. їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за рахунок земель, що перебувають у неї в користуванні в межах населеного пункту Привовчанської сільської ради за адресою: с. Малоолександрівка, вул. Миру, 4 (а.с.9).

На підставі цього було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: с. Малоолександрівка, вул. Миру, 4 на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Даний проект землеустрою був розроблений відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у відповідності до ст.30 вищезазначеного Закону погоджений із усіма суміжними землевласниками та землекористувачами, в тому числі і з Відповідачем, про що свідчить його особистий підпис в проекті землеустрою.

Розроблений та погоджений у відповідності до чинного законодавства України проект землеустрою було нею подано на затвердження до Привовчанської сільської ради.

Так, рішенням Привовчанської сільської ради № 226-22/VII від 12.07.2017 р. проект землеустрою було затверджено та передано їй у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер № :02:001:0125) площею 0,2105 га. (а.с.10).

Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 21978240 від 17.08.2017 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95173966 від 21.08.2017 р. (а.с.12).

На сьогоднішній день позивач не має можливості користуватись власною земельною ділянкою в повній мірі на підставі того, що Відповідач самовільно займає частину моєї земельної ділянки для власних потреб, площею 0,08 га. Самовільне зайняття полягає у тому, що на частині самовільно зайнятій земельній ділянці останній зберігає власну сільськогосподарську техніку (плуги, борони, культиватор), а іншу частину земельної ділянки обробляє для власних потреб.

Факт самовільного зайняття частини її земельної ділянки відповідачем підтверджується наступними доказами, а саме: листом землевпорядника Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 № 15 від 18.12.2017 р. за підписом двох свідків, показами свідка - ОСОБА_6 та фотографіями, які були надані позивачем в якості доказів (а.с.13).

На неодноразові усні зауваження позивача до відповідача щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка належить їй на праві власності, останній жодним чином не реагує. У звязку з цим позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної власності, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобовязані, зокрема не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Згідно ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних діленого повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до яких їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про землеустрій» власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобовязані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Згідно зі ст.13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до положень норм статей 16, 391 Цивільного кодексу України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки особою, яка використовує цю земельну ділянку для власних потреб, у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, витрати на судовий збір в сумі 640.00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,2105 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0125, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Малоолександрівка, вул. Миру (колишня Комсомольська), земельна ділянка № 4, шляхом зобовязання ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 звільнити вищезазначену земельну ділянку від власної сільськогосподарської техніки та не здійснювати обробіток даної земельної ділянки і не вчиняти будь-яких інших дій на земельній ділянці.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, РНОКПП 141471966, ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на судовий збір в сумі 640.00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_7