АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.

Справа № 756/106/17-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6724/2018

23 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 355-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Київський міський центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quri;Про судоустрій і статус суддів&qu с; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &quга;Голос України&quУк; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qug=;Прикінцеві та перехідні положення&q?ло; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qung;Про судоустрій і статус суддів&qu с; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qug=;Перехідні положення&q?ло; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В січні 2017 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин, заінтересована особа: Київський міський центр зайнятості.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року в задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, 12 липня 2018 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копія повного тексту оскаржуваного рішення була отримана нею лише 25 червня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення Оболонського районного суду м. Києва за заявою ОСОБА_2(а.с.103)

Представник апелянта був присутній під час її проголошення, що підтверджується протоколом судового засідання від 29 травня 2018 року (а.с.101-102)

На (а.с.104-107) наявний повний текст рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року, однак дата виготовлення повного тексту відсутня.

Інформації щодо направлення апелянту копії оскаржуваного рішення матеріали справи не міститься.

Згідно наявної в матеріалах справи розписки (а.с.108) копія повного тексту рішення була отримана апелянтом в приміщенні суду 25 червня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права&q?ї ;.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень статей 3, 15 ЦК України, статей 2, 4, 5 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та достатність підстав для його поновлення.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито, з наступних підстав.

Згідно з п.п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене апелянтові необхідно сплатити судовий збір в розмірі 413,40 грн.

Одночасно апелянтом було подано клопотання про звільнення судом від сплати судового збору.

Згідно із ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд , враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не довше більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні вимоги зазначені й у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а саме враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення від сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

У п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674 - VІ та статті 88 ЦПК (в редакції 2004 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони,тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в редакції 2004 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того , що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні обставини не дають підстав для його задоволення, оскільки апелянт не надала суду доказів на підтвердження того, що її майновий стан на дату звернення з апеляційною скаргою, є таким, що унеможливлює сплату судового збору.

На підставі ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовується положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків.

Керуючись, ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Київський міський центр зайнятості про встановлення факту припинення трудових відносин, залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а саме:

- сплатити судовий збір у розмірі 413,40 грн. (рахунок отримувача №0024; отримувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101) та надати до суду оригінали квитанцій про сплату судового збору;

Роз'яснити апелянтові, що у разі невиконання ухвали суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги в зазначений строк апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Суддя Д.Р.Гаращенко