справа № 566/176/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Лободзінського А.С.

при секретарі - Антонович М.Я.,

з участю : позивача неповнолітнього ОСОБА_1,

його представника - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника - адвоката ОСОБА_4,

представника органу опіки та піклування Млинівської РДА - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справиу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно нього, посилаючись на невиконання батьком свого обовязку по його вихованню.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6, шлюб між якими рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 21.01.2002 року розірвано. Після розірвання шлюбу він, позивач, залишився проживати з матір'ю, перебував і перебуває на даний час на повному її утриманні. Відповідач ОСОБА_3, як його батько, з 2002 року не цікавиться його життям, стосунки з ним не підтримує, участі у його вихованні та підготовці до самостійного життя, не бере, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться навчанням та його особистим життям. На даний час ОСОБА_3 не цікавиться його долею, наміру змінити своє ставлення до нього не виявляє, хоча жодних перешкод для виконання ним своїх обов'язків немає. З огляду на зазначені обставини вважає, що відповідач ОСОБА_3, як його батько, самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати його до досягнення повноліття, у зв'язку з чим, просить позбавити його батьківських прав.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково суду пояснили, що ОСОБА_3, не цікавиться долею сина практично від його народження, не бажає змінити свою поведінку, спосіб життя та ставлення до сина. Невиконання ним своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина носить тривалий та систематичний характер, через що син фактично позбавлений батьківського піклування, зі сторони батька. Побутом і матеріальним забезпеченням позивача займались і займаються по сьогодні його мати та дід і баба по матері.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подані відповідачем заперечення проти позову. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що син ОСОБА_1 не виявляє інтересу до спілкування з ним, через що він і не взмозі належним чином підтримувати з ним сімейні відносини, як батько із сином. Він намагався змінити цю ситуацію, однак позивач уникає його, як батька, а тому за таких обставин, вважає, що його вина у невиконанні ним обов'язку по вихованню сина відсутня. В задоволенні позову просив відмовити.

Представники органу опіки та піклування Млинівсьої районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що орган опіки і піклування, розглядаючи питання щодо можливого позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, 16 січня 2018 року надав висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Водночас рішенням органу опіки і піклування ОСОБА_3. вказано про необхідність належного виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_1. Однак, у зв'язку з тим, що з часу прийняття вказаного вище рішення ОСОБА_3 свого ставлення до виконання обов'язку по вихованню сина ОСОБА_1 на краще не змінив, через що взаємовідносини із сином не покращилися, вони, як представники органу опіки і піклування, наданий висновок не підтримали.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України підставою позбавлення матері, батька батьківських прав є ухилення від виконання ними своїх обовязків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9 ). Впродовж тривалого часу, а саме, після розірвання шлюбу між батьками, що мало місце через рік від його народження, відповідач ухилявся і ухиляється на даний час від свого обовязку по вихованню свого неповнолітнього сина.

Вказане підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Так, показаннями допитаних в судовому засідання в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується невиконання ОСОБА_3 свого батьківського обов'язку по вихованню сина ОСОБА_1 практично з моменту його народження. Зокрема свідки підтвердили, що зростання ОСОБА_1 відбувалось без участі батька. У цей період часу його доглядом і вихованням, а також підготовкою до дорослого життя здебільшого займались мати дитини і вони, як дід і баба. Оскільки пізніше мати вимушена була поїхати на заробітки за кордон, то ОСОБА_1 залишився на вихованні у них. При цьому, лише незначний проміжок часу, приблизно від двох тижнів до місяця часу у 2013 році ОСОБА_1 проживав у батька ОСОБА_3, на час перебування матері і баби за кордом.

З показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_3. Сина відповідача знає приблизно з 2011 року. З її показань видно, що відповідач брав участь у вихованні сина ОСОБА_11, однак така участь носила не систематичний характер. Лише у 2013 році син ОСОБА_11 проживав з батьком приблизно один місяць часу після звернення дирекції школи за місцем його навчання, яке було викликано перебуванням матері ОСОБА_11 за кордоном. Дозвіллям дитини і його зростаннім відповідач за вказаний період часу практично не займався. Іноді спілкувався з сином по телефону, давав йому кошти на щоденні витрати. Однак, таку увагу до сина ОСОБА_3 приділяв не так часто, а по можливості, коли син виявляв бажання спілкуватися з ним. Після того, як виник спір, стало відомо, що ОСОБА_1 хоче розірвати будь-які стосунки з батьком, оскільки виявив намір виїхати за межі України до матері. Проте, крім телефонних дзвінків, відповідач ОСОБА_3 інших заходів для налагодження взаємовідносин із сином, не вчиняв.

Таким чином, твердження позивача про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків по його вихованню не спростовуються показаннями свідка ОСОБА_10, оскільки з цих показань видно, що відповідач не достатньою мірою брав участь у вихованні сина, що й зумовило небажання позивача спілкуватися з батьком та фактичне припинення між ними сімейних правовідносин, як батька і сина.

Факт тривалого і сестиматичного ухилення ОСОБА_3 від виконання свого обов'язку по вихованню сина підтверджуються також іншими дослідженими в суді доказами по справі.

З довідки Млинівської селищної ради Рівненської області видно, що ОСОБА_1 проживає окремо від батька ОСОБА_3 у сім"ї своєї матері ОСОБА_6 разом з її батьками - дідом ОСОБА_9 і бабою ОСОБА_8 ( а.с.18). Ці дані підтверджуються також відомостями з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_6 ( а.с.20).

Характеристикою, виданою ДНЗ "Дубенкське ВХПТУ" Рівненської області, підтверджується та обставина, що батько ОСОБА_1 участі у навчальному процесі, а відтак і у вихованні сина, не бере ( а.с.19).

Рішеннями органу опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації №01-18 від 16 січня 2018 року вказано ОСОБА_3 про необхідність виконання ним батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_1 та одночасно визнано недоцільним позбавляти відповідача батьківських прав відносно сина. (а.с. 29-30)

Наведені вище докази суд оцінює в сукупності з поясненнями в суді представника органу опіки і піклування ОСОБА_5, яка зазначений вище висновок не підтримала з огляду на те, що з того часу і на момент розгляду справи ОСОБА_3 наданих рекомендацій не виконав, свого ставлення до виконання ним батьківських обов'язків не змінив і стосунків із сином не налагодив.

Суд також враховує, що будь - яких поважних причин, які б свідчили про неможливість ОСОБА_3 брати участь у навчанні сина, відповідач суду не навів і будь - яких пояснень з цього приводу надати не зміг. В суді встановлено, що ОСОБА_3 не цікавився і не знає у якому навчальному закладі навчається його син ОСОБА_11, що є додатковим свідченням неналежного виконання ним своїх батьківських обов"язків по відношенню до сина.

Крім цього, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 дав суду пояснення, які приймаються судом до уваги згідно ст.171 Сімейного Кодексу України. В силу цих пояснень вбачається, що через негативні взаємовідносин, які склалися у нього з батьком ОСОБА_3 впродовж тривалого часу, він не пов'язує своє майбутнє з батьком. Причиною такої своїє думки позивач зазначає те, що після того, як батьки почали проживати окремо, ОСОБА_3 не підтримував з ним, як сином, батьківських відносин. При цьому судом з'ясовано, що позивач розуміє передбачені ст. 166 СК України наслідки позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє висновок органу опіки і піклування про недоцільність позбавілення ОСОБА_3 батьківських прав, який не був підтриманий представником цього органу ОСОБА_5 Водночас, суд приймає до уваги пояснення і думку самого неповнолітнього ОСОБА_1 у сукупності з наведеними вище доказами по справі, які у своїй сукупності дають підстави зробити суду висновок, що має місце свідома винна і тривала бездіяльність відповідача ОСОБА_3 по невиконанню свого обовязку щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_11.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього. А тому, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню також понесені позивачем витрати по справі.

На підставі п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії СР №360095, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії СР №360095, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, сплачений ним судовий сбір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2018 року.

СУДДЯ: