Провадження № 2/760/4774/18
В справі № 760/9948/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника позивача- Безпалого О.В.

відповідача- ОСОБА_1

представника відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державного підприємства »АНТОНОВ» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на навчання, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 15 000, 00 гр. витрат на навчання.

Посилається в позові на те, що 03 грудня 2013 року між ДП»АНТОНОВ», Київським авіаційним технікумом та відповідачем був укладений Договір № 07-367-13.

За умовами договору виконавець взв на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника надати освітню послугу- здійснити навчання студента без відриву від виробництва за фахом 5.05110101 «Виробництво авіаційних літальних паратів», а замовник зобов»язуться направити студента для навчання у технікум та сплатити вартість його навчання за кошторисом.

Розмір плати за начання встановлються на весь строк надання освітної послуги строком з 01.09.2013 року до 01.07.2016 року та становить 18 000, 00 гр.

Одночасно з Додатковою угодою №1 до Договору № 07-367-13, яка невід»ємною частиною договору, сторони домовилися про те, що студент зобов»язаний:

- працювати на ДП»АНТОНОВ» весь термін навчання за фахом обраної дільності або спорідненої з нею;

-відпрацювати на ДП»АНТОНОВ» не менше 3-х років за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею;

- повернути ДП»АНТОНОВ» суму, виплачену на навчання, в разі: відрахування з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни; переведення без згоди замовника в інший навчальний заклад; звільнення з ДП»АНТОНОВ» протягом начання, а також протягом трьох років з дня отримання диплому; відмови відпрацювати за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею.

ДП»АНТОНОВ» виконав умови договору, оплатив у повному обсязі вартість начання відповідача в розмірі 15 000, 00 гр.

Відповідач перебував з підпримством у трудових відносинах з 29 лютого 2012 року.

Отримавши освіту молодшого спеціаліста, наказом № 5029ку від 31 жовтня 2017 року відповідач звільнився з підпримства за власним бажанням, порушивши таким чином взяті на себе Додатковою угодою до Договору зобов»язання.

Виходячи з цього, відповідач зобов»заний повернути сплачені підприємством кошти за його навчання.

Враховуючи, що добровільно виконати вимогу підпримства, надіслану йому 25 січня 2018 року, відповідач відмовився, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували.

Не заперечуючи укладення договору з навчальним закладом та оплату вартості навчання позивачем, той же час посилаються на те, що Додаткова угода до Договору була укадена уже після його вступу на навчання, а тому він не мав іншого вибору, ніж погодитися на такі умови.

При підписанні договору керівництво підпримства завірило його про можливість кар»єрного зросту і переведення на посаду відповідно до отриманої спеціальності.

Після закінчення навчання він продовжував працювати слюсарем третього розряду з невеликою заробітною платою, на роботу по спеціальності його не переводили, тобто всіляко підштовхували його до звільнення з роботи.

Крім того, його звільнення з роботи було також викликано несприятливими умовами праці, низьким рівнем заробітної плати, відстуністю опалення в цеху в холодний період пори року, відсутність інструментів, які він змушений був купувати за власний рахунок.

Крім того, в березні 2016 року він одружився, у нього народилася донька, в зв»язку з чим він змушений був шукати роботу з більшим заробітком.

В Договорі відсутній строк повернення коштів, а тому вважає, що такий строк не настав, а умови договору про відпрацювання на підпримстві після закінчення навчання суперечать ст.43 Конституції України.

Виходячи з цього, просять у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

За змістом з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач наказом № 6069к від 28 лютого 2012 року був прийнятий на роботу на ДП»АНТОНОВ» учнем слюсаря механоскладальних робіт.

Наказом № 2875 від 02 серпня 2013 року був переведений на посаду слюсаря механоскладальних робіт.

03 грудня 2013 року між ДП»АНТОНОВ», Київським авіаційним технікумом та відповідачем був укладений Договір № 07-367-13 про підготовку фахівця без відриву від виробництва на заочному відділенні Київського авіфаційного технікуму.

Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.3 договору технікум взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів підпримства надати освітню послугу- здійснити навчання студента без відриву від виробництва за фахом 5.05110101 «Виробництво авіаційних літальних апаратів».

Термін навчання з 01 вересня 2013 року до 01 липня 2016 року.

Пунктом 1.2 Договору підпримство, як замовник, зобов»язалося направити студента для навчання у технікум та сплатити вартість його навчання за кошторисом.

Розмір плати за начання встановлються в розмірі 18 000, 00 гр.

В цей же день, тобто 03 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до Договору, якою відповідач зобов»язався:

- працювати на ДП»АНТОНОВ» весь термін навчання за фахом обраної дільності або спорідненої з нею;

-відпрацювати на ДП»АНТОНОВ» не менше 3-х років за фахом обраної діляьності або спорідненої з нею;

-повернути ДП»АНТОНОВ» суму, виплачену на навчання, в разі:

а/ відрахування з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни;

б/ переведення без згоди замовника в інший навчальний заклад;

в/ звільнення з ДП»АНТОНОВ» протягом начання, а також протягом трьох років з дня отримання диплому;

г/ відмови відпрацювати за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, за перший семестр навчання оплата в розмірі 3000, 00 гр. була проведена відповідачем.

Позивачем на виконання умов договору було сплачена за надані відповідачу освітні послуги 15 000, 00гр., що підтверджується платіжними дорученнями № №3990 та 3991 від 23 травня 2015 року, та № 8089 від 28 вересня 2015 року.

Факт виконавння замовником зобов»язань за Договором підтверджуться Актами надання послуг від 15 вересня 2015 року, 18 вересня 2015 року, 01 червня 2016 року та 09 червня 2016 року.

/ а.с. 9 - 20 /

31 жовтня 2017 року відповідно до наказу № 5029ку відповідач звільнився з підпримства за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням.

Тобто, умови договору відповідачем не виконані і вартість наданих послуг, сплачених позивачем, останньому не відшкодовані.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов»язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов укладеного договору, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача та його представника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, відповідач не заперечував отримання освітніх послуг та оплату їх вартості позивачем.

Не заперечував укладення Додаткової угоди до Договору та добровільності з його боку при її укладенні, а також звільнення з роботи за власним бажанням.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання зпорушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне

виконання).

За змістом п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема:припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмовивід зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Виходячи з цього, умов укладеного сторонами договору, його невиконання відповідачем, встановленої заокном обов»язковості договорів до виконання сторонами,твердження позивача суд не приймає до увааги.

Крім цього, виходячи з досягнутої при укладенні договору та додаткової угоди до нього домовленості, суд не приймає до уваги і інші твердження відповідача та його представника щодо причин невиконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 762, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.6,15,16, 525, 526, 6110, 611, ч.1 ст.626, ч.1 ст.628, 629, 901, 902, 903 ЦК України, ст.ст.4,10, 12-13. 76-81, 141, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / на користь Державного підприємства «Антонов» / 03062 м. Київ вул. Академіка Туполєва, 1, / 15 000, 00 гр. витрат на навчання та 1 762, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва