Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/699/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.07.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування.

В ході судового розгляду справи залучено до участі у цивільній справі третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_5

Позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2017 року, знаходячись в своєму будинку в м.Берегово по вул.Мукачівська, 154, до нього підійшов ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які цікавилися проведеними ремонтними роботами в будинку. В ході розмови ОСОБА_6 вийняв ніж, приставив йому до шиї і погрожуючи смертю ОСОБА_4 почав вимагати переписати на нього будівлю дитячого пневматичного тиру з офісом в м.Виноградів по вул.Миру, 70А та земельну ділянку площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72. Потім вказані особи наносили йому удари по різним частинам тіла руками і ногами. Після численних побоїв та погроз ОСОБА_4 поїхав з ним в смт.Вилок, вул.І.Франка, 15, де він також має будинок, за документами на будівлю та земельну ділянку. Надалі ОСОБА_4 вимагав він ОСОБА_3 негайного звернення до нотаріуса щодо оформлення на нього будівлі в м.Виноградів по вул.Миру, 70А та земельну ділянку в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72, шляхом оформлення договорів дарування. 09.03.2017 року сторони разом звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5 для оформлення договорів дарування, а 10.03.2017 року після численних погроз договори були підписані. 10.03.2017 року позивач звернувся до Виноградівського ВП з повідомленням про злочин. Оскільки оспорюваний договір був вчинений під впливом насильства, ОСОБА_3 просить суд визнати недійсним договір дарування будівлі дитячого пневматичного тиру з офісом в м.Виноградів по вул.Миру, 70А та договір дарування земельної ділянки площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72.

В судовому засіданні 04.05.2017 року позивач ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені ним вимоги. Пояснив, що 09.03.2017 року він знаходився на будівництві в м.Берегово, до нього приїхали ОСОБА_4 зі своїм знайомим ОСОБА_6, де вимагали повернення нібито ним позичених коштів. Відповідач прикладав ніж йому до горла, вимагаючи переписати на нього будівлю дитячого пневматичного тиру з офісом в м.Виноградів по вул.Миру, 70А та земельну ділянку площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72. Ця нерухомість була у його приватній власності. Неодноразово наносили йому побої, внаслідок чого він мав численні тілесні пошкодження. Побоюючись за своє життя, він, ОСОБА_3, разом зі ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5 для складання договорів дарування. Вказує, що звертав увагу нотаріуса на свій стан, щоб вона не квапилася. В нотаріуса його завжди супроводжував ОСОБА_4 Вказує, що договори дарування були ним підписані під впливом насильства. В той же день він звернувся у Виноградівське відділення поліції із повідомлення про злочин та Виноградівську райполіклініку для обстеження та зняття побоїв. В судовому засіданні 09.06.2017 року ОСОБА_3 ствердив ту обставину, що не звертався до ПП «ОСОБА_7 -Хуст» з метою оцінки майна, жодних договорів із даною фірмою ним не укладалося. Просив суд визнати укладені договори дарування земельної ділянки та будівлі від 10.03.2017 року недійсними.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні 13.07.2018 року повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд такі задовольнити з підстав, які наведені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні 04.05.2017 року повністю заперечив щодо позовних вимог ОСОБА_3, просив у їх задоволенні відмовити. Пояснив, що знайомий з ОСОБА_3 ще з 2011 року, оскільки останній неодноразово позичав від нього кошти. Останній раз позичав кошти у вересні 2016 року в розмірі 100 тисяч доларів США строком на пять місяців, до 08.03.2017 року. У звязку з неможливістю повернення коштів ОСОБА_3 запропонував подарувати йому нерухомість. Заперечив факт нанесення позивачу тілесних пошкоджень.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Виноградівського округу ОСОБА_5 в судовому засіданні 04.05.2017 року та 17.07.2017 року пояснила, що вчиняючи нотаріальні дії щодо посвідчення договорів дарування нерухомого майна від 10.03.2017 року, ніяких причин неможливості їх укладення не бачила. Волевиявлення обох сторін було присутнє, всі необхідні документи для посвідчення договір були наявні, зокрема грошова оцінка на замовлення ОСОБА_3, яку приніс працівник фірми із м.Хуст і яка була потрібна тільки для оподаткування. Не вбачає жодних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання 13.07.2018 року повторно не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

29.03.2018 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_7 надіслана заява, в якій просить відкласти розгляд справи на інший термін через терміновий виїзд та перебування за межами кордону по 23.04.2018 року включно. Розгляд справи відкладено на 13.00 годину 24.04.2018 року.

23.04.2018 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_8 подано заяву про допущення його до участі в розгляді даної справи. В судове засідання 24.04.2018 року не зявився, розгляд справи відкладено на 09.30 годину 15.05.2018 року з повідомлення всіх учасників судового розгляду про час та місце його проведення.

15.05.2018 року за заявою представника позивача ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 09.30 год. 29.05.2018 року.

В судове засідання 29.05.2018 року відповідач та його представники не зявилися, не повідомивши про причини неявки, у звязку з чим розгляд справи відкладено на 09.30 год. 13.06.2018 року з повідомлення про час та місце розгляду справи всіх учасників процесу.

В судове засідання 13.06.2018 року відповідач та його представники не зявилися повторно, не повідомивши про причини неявки, у звязку з чим розгляд справи відкладено на 11.00 год. 26.06.2018 року з повідомлення про час та місце розгляду справи всіх учасників процесу.

26.06.2018 року на електронну адресу суду представником ОСОБА_7 надіслана заява, в якій просить відкласти розгляд справи на інший термін, а саме не раніше як на 16.07.2018 року через перебування за кордоном в м.Будапешт ОСОБА_9. Розгляд справи відкладено на 09.00 годину 13.07.2018 року.

13.07.2018 року на електронну адресу суду представником ОСОБА_7 надіслана заява, в якій просить відкласти розгляд справи на інший термін, а саме не раніше як на 30.07.2018 року через перебування за кордоном в м.Будапешт ОСОБА_9.

Крім того, інтереси відповідача представляв адвокат ОСОБА_10, який був присутній в судовому засіданні в останнє 17.07.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведені обставини, дана поведінка відповідача та його представників свідчить про небажання судового розгляду справи по суті.

Неявка в суд відповідача та процесуальних представників носить систематичний характер, а тому суд розцінює такі їхні дії, як втрату зацікавленості в кінцевому результаті.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_11 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що представники позивача не заперечували щодо заочного розгляду справи, суд, керуючись ч. 4 ст. 223 , ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він є директором ПП «Алекс-Хуст». На прохання замовника він здійснював оцінку обєкта нерухомості, а саме будівлі дитячого тиру з офісом в м.Виноградів по вул.Миру, 70 ОСОБА_13 замовника він не бачив, лише розмовляв з ним по телефону, де останній просив пришвидшити процес оцінювання. Всі необхідні документи для проведення оцінки йому були надіслані на електронну пошту, огляд обєкта він проводив по фотографіях, які були йому надані. Наразі договір про оцінку обєкта зі сторони замовника ОСОБА_3 залишився не підписаний, оскільки замовлення отримали усно. Розрахунок за виконані роботи також не проведено. Всі документи за результатами оцінки майна були направлені на електронну пошту замовнику і занесені нотаріусу. Пояснив, що 07.03.2017 року до нього звернулися і того ж дня зробили оцінку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72, кадастровий номер :00:004:0518 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови в районі будинку №72 та будівля дитячого пневматичного тиру з офісом в м.Виноградів, вул.Миру, 70 (а.с.7, 9).

Підставою виникнення права власності на вказане вище нерухоме майно у ОСОБА_3 виникло на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.08.2016 року та договору дарування будівлі від 10.07.2014 року (а.с.6, 8).

Договором дарування земельної ділянки від 10.03.2017 року ОСОБА_3, як дарувальник, передав безоплатно у власність ОСОБА_4, як обдарованому, у дар земельну ділянку площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру, б/н (в районі будинку №72) з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Договором дарування будівлі дитячого пневматичного тиру з офісом від 10.03.2017 року ОСОБА_3 як дарувальник, передав безоплатно у власність ОСОБА_4, як обдарованому, у дар будівлю дитячого пневматичного тиру з офісом за №70 А по вул.Миру в м.Виноградів.

Вчинені правочини були посвідчені приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровані за №№486,485 (а.с.30, 31).

З тексту договорів вбачається, що сторони у присутності нотаріуса затвердили, що укладення договорів відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі; без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску.

В той же час, позивач у своїй позовній заяві наводить обставини, які вплинули на його волевиявлення під час укладення оспорюваних договорів.

Так, ОСОБА_3 вказує на випадок застосування до нього фізичного насильства з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які 09.03.2017 року прийшли до нього в будинок в м.Берегово, де із застосуванням прикладення до шиї ножа вимагали переписати на нього (ОСОБА_4Б.) будівлю дитячого пневматичного тиру з офісом та земельну ділянку площею 0,0077 га в м.Виноградів по вул.Миру в районі будинку №72. Як вказує позивач після численних погроз та побоїв він разом з відповідачем звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5, де ОСОБА_4 10.03.2017 року, погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень, вимагав підписати вищевказані договори дарування, що і було зроблено.

10.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Виноградівського ВП Берегівського ВП із повідомленням про злочин (а.с.10).

З доказів поданих позивачем ОСОБА_3 слідує, що в результаті незаконних відносно нього дій 09.03.2017 року у нього мали місце тілесні пошкодження у вигляді: синців шкірних покровів черевної стінки від пупка вправо та грудної клітки по боковій поверхні зліва та поперекової ділянки зліва; забою мяких тканин голови в потилично-тімяній ділянці у вигляді набряків; забоїв мяких тканин правого вуха та завушної ділянки, вушної раковини по задній поверхні та V пальця правої кисті, що супроводжувалися синцями шкірних покровів та набряком мяких тканин; різаної рани мяких тканин правої вушної раковини. Тілесне пошкодження у вигляді «різаної рани» виникло внаслідок дії гострого ріжучого предмету внаслідок тиснення леза з одночасним рухом травмуючого предмету по поверхні тіла, всі інші виявлені тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету яким могла бути стиснута в кулак рука, обута нога чи інші подібні предмети при нанесенні ударів ними. По давності виникнення описані вище тілесні ушкодження вкладаються в дату вчиненні кримінального правопорушення, а саме 09.03.2017 року. Експертом ОСОБА_14 кваліфіковано завдані ОСОБА_3 тілесні ушкодження як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоровя та легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоровя. Вказане підтверджується висновком спеціаліста №85 від 16.03.2017 року та висновком експерта №121 (по матеріалам КП) від 14.04.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналіз загальних положень цивільного законодавства про правочин дозволяє прийти до висновку, що правочин вчиняється вольовими діями осіб, що володіють цивільною дієздатністю. Для визначення правочину дійсним необхідним є єдність волі та волевиявлення. Волевиявлення - це дія, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки, тобто є зовнішнім вираженням волі. Воля є процесом психічного регулювання поведінки суб'єктів. При цьому під волею необхідно розуміти свідоме прагнення до здійснення чого-небудь і мотивоване бажання досягнення поставленої мети. Необхідно зазначити, що невідповідність волевиявлення внутрішній волі характеризується відсутністю справжнього наміру сторони створити певний результат.

Окрім загальної умови дійсності правочину щодо вільного волевиявлення учасника певної дії, порушення якої є підставою для визнання його недійсним, законодавством врегульовано ряд окремих підстав недійсності правочинів, які можна віднести до таких, що порушують дану умову. Такі правочини визнаються недійсними через те, що волевиявлення одного з суб'єктів даного правочину не відображає його власної волі. Зміст правочину при цьому формується під впливом іншої особи, яка при цьому не обов'язково є суб'єктом вказаного правочину. Законодавець до правочинів, здійснених без внутрішньої волі, відносить правочини, вчинені під впливом насильства (ст. 231 ЦК України), а також правочини, вчинені у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною (ст. 232 ЦК України).

Так, у відповідності до ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Як роз'яснено в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9, насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобовязаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Як вбачається з пояснень позивача та його представників, при укладанні оспорюваних договорів дарування позивач ОСОБА_3 категорично не бажав дарувати ОСОБА_4 належні йому земельну ділянку та будівлю, не бажав укладати договори дарування, але під істотним впливом насильства та погроз безпосередньо ОСОБА_4, який вимагав від нього подарувати земельну ділянку та будівлю, поводився дуже агресивно, а тому він підписав договори проти своєї волі, виключно з метою полегшення свого морального, психічного та фізичного стану, хвилюючись за своє життя.

Факт насильства не обовязково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Для визнання правочину недійсним позивач має довести наступні обставини:

1. Факт застосування до нього (до потерпілої сторони правочину) фізичного чи психічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи;

2. Вчинення правочину проти своєї справжньої волі;

3. Наявність причинного звязку між фізичним або психічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

Насильство може мати будь які прояви: фізичне насильство (катування, побиття, заподіяння болю); психічне насильство (залякування, погроза вбивством, заподіянням тілесних ушкоджень самої особі або її близьким); насильство дією (пошкодження майна особи).

Відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, здійснений під впливом помилки, обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представником однієї сторони з іншою стороною або внаслідок збігу тяжких обставин (кабальний правочин), є оспорюваним та може бути визнаний судом недійсним. Заявлені вимоги можуть бути задоволені, якщо доведені факти обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною або збіг тяжких для сторони обставин і наявність їх безпосереднього зв'язку із волевиявленням сторони вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах.

Для визнання правочину недійсним, через вчинення його під впливом насильства або погрози, необхідна наявність фізичного або психічного впливу на особу з метою спонукання до укладення правочину.

В зв'язку з численними неправомірними діями з боку відповідача ОСОБА_4, спричиненням тілесних ушкоджень, позивач звернувся до органів поліції із заявою про вчинений злочин проти нього. На думку позивача та його представників зазначені обставини додатково підтверджують відсутність вільного волевиявлення при укладанні договорів дарування, порушення його законних прав та інтересів з боку обдаровуваного, як до укладення договорів дарування, так і після вчинення протиправних дій стосовно нього.

В судовому засіданні було досліджено матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000242 від 11.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.355 КК України за заявою ОСОБА_3 Наразі проводяться слідчі дії.

Заслуговують на увагу покази свідка ОСОБА_12, який в судовому засіданні показав про те, що замовника на проведення оцінки обєкта нерухомості він не бачив, спілкувався по телефону. Договір про проведення оцінки вартості майна від 07.03.2017 року залишився не підписаним (а.с.112), розрахунок за здійснену роботу не проведений.

Крім того, в судовому засіданні досліджено паспорт громадянина ОСОБА_9 ОСОБА_3 (Kolonics Gyorgy), серії ВН 2470105 від 22.09.2015 року, де міститься відмітка про перетинання ним кордону в п/п «Вилок» 06.03.2017 року прямуванням в ОСОБА_9 та з поверненням 08.03.2017 року на Україну, що унеможливлює укладення та підписання ним особисто договору на проведення оцінки вартості майна.

В судовому засіданні також досліджено копію заяви про видачу витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 10.03.2017 року (а.с.113), реєстраційний №4-0333/01-17, про підпис у якій повністю заперечує позивач ОСОБА_3

Для підтвердження позовних вимог, представником позивача адвокатом ОСОБА_1 подано до суду висновок експерта №4/386 від 08.12.2017 року. Предметом дослідження експертизи були: заява про видачу витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 10.03.2017 року; експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_3; вільні зразки підпису ОСОБА_3, виконані у договорі позички від 23.11.2016 року, акті прийому-передачі нежитлового приміщення від 23.11.2016 року; умовно-вільні зразки підпису потерпілого ОСОБА_3 виконані на бланках протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 12.03.2017 року , протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 04.08.2017 року, заяві ОСОБА_3 від 10.03.2017 року, зареєстрованої в журналі СО Виноградівського ВП №145. За результатами експертного дослідження зроблені висновки про те, що підпис та прізвище з ініціалами у графі (керівник юридичної особи/фізична особа підпис) на заяві про видачу витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки (реєстраційний №4-0333/01.17) від 10.03.2017 року виконані не громадянином ОСОБА_3, а іншою особою

Інших доказів умов, причин та мотивів укладення спірних договорів відповідачами надано не було, тому суд вважає, що їх укладення відбувалось за обставин, повідомлених позивачем, які, до того ж, підтверджуються показаннями свідків.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що позивачем доведено порушення права на його вільне волевиявлення, як на учасника правочину, а також на те, що воно не відповідало його внутрішній волі, мало місце здійснення правочину під випливом насильства та погроз, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, у звязку із чим є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування будівлі дитячого пневматичного тиру з офісом, розташованого за адресою м.Виноградів, вул.Миру, 70 А Закарпатської області, укладений між ОСОБА_3, РНОК НОМЕР_1 та ОСОБА_4, РНОК НОМЕР_2, посвідчений 10.03.2017 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №485.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0077 га, яка знаходиться за адресою: м.Виноградів, вул.Миру, б/н (в районі будинку №72) Закарпатської області, кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0518, укладений між ОСОБА_3, РНОК НОМЕР_1 та ОСОБА_4, РНОК НОМЕР_2, посвідчений 10.03.2017 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №486.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи по забезпеченню позову, вжиті ухвалою Виноградівського районного суду від 13.03.2017 року у справі №299/699/17 про накладення арешту на будівлю дитячого пневматичного тиру з офісом, розташованого за адресою м.Виноградів, вул.Миру, 70А та земельну ділянку площею 0,0077 га, яка знаходиться за адресою м.Виноградів, вул.Миру (в районі будинку №72), кадастровий номер земельної ділянки :00:004:0518.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Закарпатської області через Виноградіський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_15