печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Мотрич В.В.,

справа № 757/22677/17-ц

учасники справи:

позивач 1: ОСОБА_1

позивач 2: ОСОБА_2

відповідач: Київська обласна державна адміністрація

третя особа: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області

третя особа 2: Міністерство соціальної політики України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської обласної державної адміністрації, треті особа Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Міністерство соціальної політики України про стягнення компенсації для придбання житла та моральної шкоди,

представник позивача 2 ОСОБА_2 - ОСОБА_1

представника позивача 1 ОСОБА_1 - ОСОБА_3

представник відповідача - Боднар Б.Є.,

представника третьої особи 2 Міністерства соціальної політики України - Сенчук М.С.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивачі ОСОБА_2,, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Міністерства соціальної політики України, в якому просили стягнути з відповідача кошти для придбання квартири для їх сім'ї, як інвалідів ЧАЕС 1 категорії, згідно з вартістю на час розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є інвалідами другої групи, захворювання яких пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС, та з 2002 р., перебувають на обліку для покращення житлових умов при Київській обласній державні адміністрації в черзі для інвалідів ЧАЕС 1 категорії. Зазначають, що до цього часу вони не забезпечені житлом за державний кошт, у зв'язку з чим змушені винаймати житло. Тому, посилаючись на норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважають, що їм повинні бути виділені кошти для придбання житла, у зв'язку з чим звернулись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 25 квітня 2017 р. провадження у справі відкрито, та призначено справу до судового розгляду (а.с. 18).

Ухвалою суду від 29 вересня 2017р. на підставі потворного автоматизованого розподілу судової справи (а.с. 51-54), справу після судді Васильєвої Н.О. прийнято до провадження суддею Батрин О.В., та розгляд справи призначено на 15 листопада 2017 р. (а.с. 55).

9 лютого 2018 р. ухвалою суду за клопотанням представника відповідача Боднар Б.Є. (а.с. 73-74) до участі у справі у якості третьої особи було залучено Міністерство соціальної політики України (а.с. 91).

5 березня 2018 року на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі проведене підготовче судове засідання (а.с. 95).

11 квітня 2018 року від представника третьої особи Міністерства соціальної політики України Сенчук М.С. надійшли письмові пояснення у справі (а.с. 104-106), відповідно до яких просила справу розглянути у її відсутність. Вказала, що видатки на соціальний захист і соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансуються в межах коштів, передбачених Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік, залежно від фінансових ресурсів дохідної частини державного бюджету. Питання про стягнення компенсації для придбання житла може бути вирішено місцевими органами влади відповідно до наданих їм законодавством повноважень.

8 червня 2018 року представником відповідача подано відзив на позов, відповідно до якого позивачі на час розгляду справи не є такими, що потребують поліпшення житлових умов, оскільки володіють будинком, який розташований у АДРЕСА_1, який придбано 2003 р. Крім того, законодавство України, яке регулює питання щодо забезпечення житлом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачає в порядку забезпечення житлом осіб надавати кошти для самостійного придбання житла. Просила у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка діяла в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, позовної заяви підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача Боднар Б.Є. у судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог.

Представник третіх осіб Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Міністерства соціальної політики України до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Направили на адресу суду письмові заяви про розгляд справу у їх відсутність.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_2,, ОСОБА_1 є інвалідами другої групи, захворювання яких пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

З листопада 2002 р. позивачі перебувають на обліку для покрашення житлових умов при Київській обласній державній адміністрації, в черзі для інвалідів ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 березня 2015р. по справі №369/11938/14-а.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 02 червня 2017р., за № 88776590 вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 19 лютого 2003р.

У той же час, позивачі вважають, що оскільки їм не надано житло, яке виділялось у житловому будинку у с. Княжичі Броварського району Київської області, то останні мають право на отримання коштів за рахунок державного бюджету для придбання житла.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. за № 796-ХІІ (далі по тексту - Закон № 796-ХІІ).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Пункт десятий ч. 1 ст. 20 Закону №796-ХІІ передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, а саме позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві Ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності).

Згідно з діючим житловим законодавством України (ст. 43 ЖК Української РСР) і п. 37 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та надання їм житлових приміщень в Українській РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості, за місцем перебування їх на квартирному обліку. Принцип черговості в забезпеченні постраждалих громадян житлом закладено в основи законодавства з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи (ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У той же час, позивачами у порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України не доведено, що вони є першими з числа громадян, взятих на облік, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Таким чином, негайне надання житла поза чергою позивачам буде прямим порушенням черговості надання житла громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та гарантованих Констицією України, а також ЖК Української РСР прав громадян, які перебувають у черзі на позачергове отримання житла.

Право позивачів на позачергове забезпечення житлом протягом року з часу подання заяви є законним, але таким правом користуються і інші постраждалі особи. Реалізація будь-якого права, особливо соціального захисту, пов'язаного з витратами бюджетних коштів, можливе лише в порядку встановленому Законом без порушення прав інших громадян.

Крім того, відповідно до Закону № 796-ХІІ Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1996 р. за № 1589 «Про порядок надання додаткової жилої площі особам, які внаслідок Чорнобильської катастрофи перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами, дітям-інвалідами, які потребують особливого догляду, та сім'ям, що втратили годувальника з числа осіб, віднесених до 1 категорії», а саме: частини 4 передбачено, що придбання або спорудження житла для осіб, сімей, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Виплати грошової компенсації для придбання житла законом не передбачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надання коштів для самостійного придбання житла, як того вимагають позивачі, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачі просять стягнути з відповідача кошти для придбання квартири. Однак, жодних доказів того, що позивачі звертались до відповідача щодо вирішення їх житлового питання, шляхом придбання їм житла, зазначення розміру можливих витрат, та отримання у зв'язку з цим відмови, до суду надано не було.

Суд відхиляє доводи позивачів про те, що вони поневіряються по квартирах, оскільки позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку у АДРЕСА_1 та саме ця адреса зазначена позивачами у позовній заяві, як адреса для листування. Тобто одна із позивачів забезпечена житлом.

Таким чином, позивачі не довели, у чому полягає реальне порушення їх законних прав, та необхідність їх відновлення у судовому порядку саме таким способом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсується за рахунок держави.

Керуючись Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 43 ЖК Української РСР, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 354, 355 ЦПК України України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської обласної державної адміністрації, треті особа Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Міністерство соціальної політики України про стягнення компенсації для придбання житла та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1: ОСОБА_1: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Позивач 2: ОСОБА_2: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: Київська обласна державна адміністрація: 01196, м. Київ, пл. Л.Українки, 1, .

Третя особа 1: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області: 08105, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. І.Франка, 125а, .

Третя особа 2: Міністерство соціальної політики України: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, .

Суддя О.В.Батрин