Справа № 297/2000/18
10 жовтня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, вказавши, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, після померлої 01 лютого 2018 року матері ОСОБА_2. Заповіт складений матірю 29 липня 2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 не змінено і не скасовано.
Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказаний будинок, оскільки йому було відмовлено в цьому з тих підстав, що в нього відсутній правовстановлюючий документ.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матері позивача, а саме покійній ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-проджажу від 04.02.2006 року належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва серії МЕ від 14.02.2018 року, вбачаться, що ОСОБА_2 01 лютого 2018 року померла (а.с. 7).

Згідно заповіту, який складений 29 липня 2014 року та посвідчений приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо за це право сперечається або не признається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Положеннями ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268, 280-284ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 51,9 кв. м., з яких 12,4 кв.м. житлова площа.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_4.