РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив :

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, пояснюючи, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 12.05.2003 року ОСОБА_1 є власником будинку № 2 по вул. З.Космодемянської у м.Волновасі Донецької області. У належному їй будинку з 19.07.2005 року зареєстрований відповідач, що є її сином. У 2011 році він виїхав з будинку, забрав усі свої речі та мешкає за іншою адресою, але не бажає знятися з реєстрації добровільно. Комунальних послуг, повязаних з реєстрацією, він не оплачує, не проживаючи в будинку понад 1 рік, відповідач втратив право користування житловим приміщенням в будинку за місцем реєстрації, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому з метою зняття його з реєстрації у належному позивачці будинку та захисту прав власника житла, просив в судовому порядку визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по вул.З.Космодемянської у м.Волновасі Донецької області.

У судове засідання позивач та її представник не зявилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджено повернутим до суду поштовим повідомленням, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, тому суд, у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.05.2003 року, жилий будинок за № 2 по вул.З.Космодемянської у м.Волновсі Донецької області належить на праві власності ОСОБА_1.

З домової книги проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 2005 року.

Відповідно акту обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_1, що мешкає будинку № 2 по вул.З.Космодемянської у м.Волновасі Донецької області, складеного 26.06.2018 року депутатом міської ради ОСОБА_3, відповідач не мешкає за вказаною адресою з 2011 року.

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку № 2 по вул.З.Космодемянської у м.Волновасі Донецької області без поважних причин, особистих речей в будинку не має, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України суд

ухвалив:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком № 2 по вул.З.Космодемянської у м.Волновасі Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук