Справа № 462/1969/18 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/2025/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року

м. Львів

Справа № 462/1969/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Яремко Е.Р.,

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року, постановленого судом у складі судді Кирилюк А.І. в приміщенні Залізничного районного суду м. Львова, повний текст якого складено - 11.05.2018 року , у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в квітні 2018 року звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, визначених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2013 року, а саме просила стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 3000 грн. на кожну дитину, з урахуванням індексації щомісячно до досягнення дітьми повноліття та покласти судові витрати на відповідача.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 21.09.2003 року. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2012 року шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітній дітей: доньку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 по 700 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Тобто, батько дітей станом на момент подання позову з 2013 року справно сплачує по 350 гривень на утримання своїх неповнолітніх дітей, хоча жодної участі у їх вихованні не приймає. Оскільки позивачка намагається забезпечити дітям належні умови для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, то разом з витратами на їх утримання на неї покладаються додатково й інші витрати, які є не по кишені останній. У зв'язку із чим, звернулась до суду із позовом, який просила задовольнити в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_5 В апеляційній скарзі стверджує, що відповідач жодної участі у вихованні дітей не приймає, а виконання відповідачем рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2013р. аж ніяк не забезпечує рівність обов'язків батьків щодо дітей, як це передбачено ст. 141 СК України. Вважає, що сплата відповідачем аліментів у загальному розмірі 700 гривень щомісячно на дітей не є достатньою та необхідною для забезпечення гармонійного розвитку дітей, не забезпечує рівності обов'язків батьків щодо дітей, суперечить розміру аліментів, встановлених законодавцем у ст. 184 СК України. Посилається на те, що проведення розгляду та вирішення по суті місцевим судом справи у спрощеному провадженні без повідомлення позивача про розгляду справи і забезпечення останньої можливості подати до закінчення підготовчого судового засідання докази про зміну матеріального стану відповідача порушує право ОСОБА_5 на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, внаслідок чого ОСОБА_5 позбавлено права на подачу доказів. Також вказує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину має становити не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи останньої та посилається на те, що позивачка не довела тих обставин, на які посилалась, як на підставу позову, не подала доказів про істотне покращення матеріального стану відповідача, а також доказів зміни власного матеріального, сімейного стану, погіршення здоров»я.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, які аналогічні доводам відзиву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_5, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 21.09.2003 року до 09.08.2012 року. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2012 року вказаний шлюб було розірвано.(а.с.4)

Сторони є батьками неповнолітній дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8-9)

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 березня 2013 року стягнуто з відповідача по справі на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 по 700 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.(а.с.5-7)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не доведено наявності підстав, визначених ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів.

Висновки суду відповідають положенням закону та достатньо мотивовані.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що в позовній заяві позивачка посилалась лише на рівність обов»язків щодо дітей та на те, що вона намагається забезпечити дітям належні умови для фізичного, інтелектуального, морального культурного духовного і соціального розвитку та на додаткові витрати, однак не подала доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Згідно з положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд з дотриманням вимог норм процесуального і матеріального права дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на проведення розгляду та вирішення по суті місцевим судом справи у спрощеному провадженні без повідомлення позивача про розгляду справи і забезпечення останньої можливості подати до закінчення підготовчого судового засідання докази про зміну матеріального стану відповідача порушує право ОСОБА_5 на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, внаслідок чого ОСОБА_5 позбавлено права на подачу доказів є безпідставним, оскільки клопотання про проведення розгляду справи з викликом сторін остання не подавала з часу отримання копії ухвали про відкриття провадження в справі 17.04.2018 року. (а.с.26,29)

Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на копії оголошень про здачу квартир в оренду, оскільки суду апеляційної інстанції не подано доказів неможливості подання вказаних копій оголошень суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від ОСОБА_5

Крім того, не може прийматись до уваги твердження в апеляційній скарзі, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину має становити не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як з підстав внесення змін до ст.182 СК України позов не подавався, а ставилась вимога про стягнення аліментів в сумі 3000 грн. на кожну дитину.(а.с.1-3)

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 31.08.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.