Справа № 750/7037/18
Провадження № 2/750/1860/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Скакун М. Ю., сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

11.07.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 (далі відповідач) таким, що втратив право користування квартирою № 46 в будинку № 207 по проспекту Миру в місті Чернігові з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР.

Позов мотивує тим, що відповідач з грудня 2011 року не проживає у вказаній квартирі без поважних причин і не сплачує за комунальні послуги.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні.

Відповідач позов не визнав. Він пояснив, що натепер проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач стверджує, що він має бажання жити в спірній квартирі із своєю цивільною дружиною, проте позивач створює перешкоди в цьому (влаштовує сварки, викликає поліцію тощо); крім того, в його кімнаті зараз проживає повнолітній син позивача, а тому фактично йому немає де проживати.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_3 (співмешканка відповідача) підтвердила, що проживає з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1; свідок вказує, що вона не має наміру надавати згоду на реєстрацію відповідача в її квартирі та не визнає на відповідачем рівне з нею право користування квартирою. Свідок підтвердила, що відповідач позбавлений можливості проживати в спірній квартирі, через перешкоди, які йому створює позивач, вказуючи на те, що одного разу в її присутності позивач не впустила відповідача в спірну квартиру.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач проживає в двокімнатній квартирі АДРЕСА_2 разом із своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Квартирі); за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а. с. 6, 7).

Відповідно до статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР (далі Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як убачається з матеріалів справи та визнається відповідачем (а.с. 7, 8), з грудня 2011 року відповідач у Квартирі не проживає; натепер він створив сімю з ОСОБА_3 і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

По справі доведено, що відповідач не має наміру втрачати право користування Квартирою, але фактично позбавлений цього права з вини позивача, яка створює відповідачу перешкоди в користуванні нею. Крім того, відповідач обєктивно не може проживати в Квартирі й через те, що в його кімнату вселився повнолітній син позивача.

Зазначене дає суду підстави для висновку про те, що тривала відсутність відповідача в Квартирі не вважається неповажною, а обумовлена, насамперед, перешкодами, які створено позивачем і членом її сімї (сином), що виключає можливість визнання його таким, що втратив право користування нею.

За таких обставин, предявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев