1Справа № 335/3379/18 2/335/1272/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Кудряшової Ю.І., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.07.2005 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому у Договорі.

Разом із тим, відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, у порушення вимог договору свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість в розмірі 13 475,23 гривень, з яких: 1 512,26 гривень - заборгованість за кредитом; 10 845,10 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 гривень - штраф (фіксована частина); 617,87 гривень - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 13 475,23 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762, 00 гривень.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

11.06.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не оспорюючи факту укладання кредитного договору та отримання грошових коштів в кредит, просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є підставою для відмови у позові, посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором ним не виплачується з 2007 року.

04.07.2018 року до суду надійшла відповідь ПАТ КБ «ПриватБанк» на відзив ОСОБА_2, в якій Банк зазначає, що при укладені кредитного договору сторонами були обумовлені всі істотні умови договору, на виконання якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. Як зазначає Банк, правовідносини між сторонами тривають, зобов'язання належним чином відповідачем не виконані, а кредитором не прийняті. Крім того, представник Банку зазначив, що підстави для застосування строків позовної давності відсутні, за твердженням Банку кредитний договір є чинним та продовжує свою дію, а відповідач у свою чергу не звільнений від зобов'язань, визначених договором.

20.07.2018 року позивач подав до суду уточнений позов, відповідно до якого зменшив суму заборгованості за кредитним договором до 3 311,85 гривень, яка складається з заборгованості по відсоткам за період 26.03.2015 року по 26.03.2018 року, у відповідності до ст. 257 ЦК України.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, відповідно до уточненого позову позивач просить розглянути справу у його відсутність, уточнений позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з'явилися, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи, на підставі доказів, що є в розпорядженні суду.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.07.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку».

Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до «Умов та Правил надання банківських послуг», банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.3.2., п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

ОСОБА_2 підтвердивсвою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином своїх зобов'язань за вказаним договором не виконував, внаслідок чого в нього перед Банком виникла заборгованість.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором загальна сума заборгованості за договором складає 3 311,85 гривень.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З розрахунку заборгованості, який додано до позову, та виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 19.07.2005 року, встановлено, що останнє погашення за кредитним договором було здійснено 04.07.2007 року в сумі 600 грн.

Разом із тим, з позовом про стягнення заборгованості Банк звернувся лише 27.03.2018 року, тобто поза межами трирічного строку звернення до суду за захистом своїх прав, який в даному випадку рахується з часу здійснення останнього платежу.

Вказані обставини свідчать про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено стороною відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» з приводу того, що кредитний договір продовжує свою дію з урахуванням положень п. п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, з огляду на наступне.

Дійсно, згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна з сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Проте, виходячи з вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що останнє погашення за кредитним договором, укладеним Банком з ОСОБА_2, відбулося 04.07.2007 року, а черговий платіж, позичальник повинен був здійснити наступного місяця, що не спростовано ПАТ КБ «ПриватБанк».

Банком нараховувалися підвищені проценти на залишок заборгованості за кредитом, на прострочені проценти, штрафи, пеня та комісія. Проте, відповідач жодних дій на виконання умов договору не вчиняв, що свідчить про відсутність у нього наміру продовжити кредитні відносини.

Отже, позивачу вже у серпні 2007 року було відомо про порушення відповідачем умов кредитного договору, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 261 ЦПК України саме з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності, а тому звернувшись до суду з позовом лише у березні 2018 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строки позовної давності.

З огляду на викладені обставини, в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити внаслідок пропуску Банком строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Калюжна