Справа № 361/6505/18
Провадження № 2-о/361/151/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари без участі учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, заінтересована особа - ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, -

встановив:

Заявник просить встановити факт смерті його діда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 27.07.2018 р. у м. Луганську, мотивуючи тим, що його дід проживав та був зареєстрований на постійне місце проживання у м. Луганську, 27.07.2018 р. помер у м. Луганську від хронічної серцевої недостатності, диффузного кардіосклерозу, про що «Державною установою «Луганська міська поліклініка № 10» видане лікарське свідоцтво про смерть № 348 від 28.07.2018 р. та довідка про причину смерті № 106/у № 348 від 27.07.2018 р. На підставі зазначеного лікарського документу видане свідоцтво про смерть, в якому зазначено, що 05.09.2018 р. актовий запис № 1576 про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинено «Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР». Однак, у звязку з визнанням м. Луганська тимчасово окупованою територією, в Україні не визнається легітимність документів, виданих на окупованій території незаконно сформованими державними органами, в тому числі і свідоцтва про смерть діда заявника і вказана обставина є перешкодою для реалізації його законних прав, в тому числі і спадкових прав після смерті діда.

Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав:

З паспорта громадянина України, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, зареєстрований на постійне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, має статус внутрішньо переміщеної особи, місцем тимчасового перебування є АДРЕСА_1.

З свідоцтва про народження заявника і його батька ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_3 є дідом заявника.

З копії паспорта громадянина України, військового квитка, пенсійного посвідчення, посвідчення Ветерана праці, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, отримував пенсію за віком, користувався пільгами встановленими для Ветеранів праці, мав статус внутрішньо переміщеної особи, місцем тимчасового перебування було Луганська область, Біловодський район, с. Бараниківка, вул. Соснова, 4.

З лікарського свідоцтва про смерть № 348 від 28.07.2018 р., довідки про причину смерті до форми № 106/у № 348 від 28.07.2018 р., виданих «Державною установою «Луганська міська поліклініка № 10» встановлено, що 27.07.2018 р. помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 79 років, смерть настала вдома за адресою: м. Луганськ, вул. Комбайна, 59 від хронічної серцевої недостатності ІІІ, диффузного кардіосклерозу, смерть засвідчена лікарем ОСОБА_5

На підставі зазначених лікарських документів 05.09.2018 р. «Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР» видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, дані в якому щодо факту смерті і дати смерті відповідають відомостям, зазначеним у лікарському свідоцтві про смерть.

Суд пересвідчився в тому, що надані копії вказаних документів повністю відповідають оригіналам документів, які є в наявності у заявника.

З метою реєстрації факту смерті ОСОБА_3 в Україні, заявник звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.10.2018 р. відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть, виданого «Жовтневим відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР», оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о).

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Згідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254 - VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Донецька Донецької області, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При ухваленні рішення, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), щодо так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, і суд при1має до уваги доказ- довідку, видану медичним закладом на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З наданих документів суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, який був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно помер 27.07.2018 р. у м. Луганську, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт його смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлені. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті видане закладом, створеним у порядку, не передбаченому законодавством України, і оскільки свідоцтво про смерть видане невизнаним державою Україна незаконно створеним державним органом, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, для подальшого внесення відповідного актового запису законним державним органом держави Україна.

Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх спадкових прав.

Керуючись ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 317, 319 , 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, у м. Луганську 27.07.2018 р.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення направити до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення виготовлено 10 жовтня 2018 року.

Суддя Т.В. Селезньова