Справа № 200/747/18
Провадження № 2/200/459/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«12» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні та визначення способу у його вихованні,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позову вказала, що ОСОБА_2 є її невісткою, з якою її син перебував у шлюбі, але раптово помер. Від шлюбу народжено дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але з травня 2017 року відповідачка з різних причин чинить позивачці перешкоди в спілкуванні та вихованні дитини.

З урахуванням викладеного, позивачка просила суд усунути їй перешкоди в реалізації її права на виховання та спілкування з онуком, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити позивачці перешкод в спілкуванні з її онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визначити спосіб участі у вихованні й спілкуванні позивачки з онуком шляхом систематичних побачень за місцем постійного проживання онука з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту м. Дніпро, без обмеження переміщення та без присутності відповідача за бажанням позивачки та за попередньою погодженістю сторін.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 03 березня 2018 року зазначену справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу в її відсутність.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 є сином позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом РАЦСу Ленінського району м. Дніпропетровська 29.01.1982 року, актовий запис № 372.

Відповідач ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 В цьому шлюбі народжено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

08 квітня 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.04.2016 року, виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 570.

З травня 2017 року відповідачка з різних причин чинить позивачці перешкоди в спілкуванні з онуком, що виражається у відмові у побаченнях позивачки з її онуком та у відмові у будь-якому спілкуванні з дитиною, що підтверджує відповідь Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 21.12.2017 року № 11/3319-01-18, в якій управління-служба задля вирішення конфлікту рекомендує звернутись до суду.

Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради надала висновок про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні бабусі ОСОБА_1 з її онуком від 04.05.2018 року, згідно якого районна рада, як орган опіки та піклування вважає за можливе встановити спосіб участі у вихованні й спілкуванні позивачки з її онуком шляхом систематичних побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин в присутності матері та за попереднім погодженням між сторонами про місце зустрічі.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Однак, відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно ст. 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід, мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою та дідом своїх прав щодо виховання онуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення в судовому порядку.

Статтею 263 Сімейного кодексу України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідност.263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

З викладеного випливає, що батьківські права, а також інших членів сім'ї та родичів не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, їх поведінка повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що законодавством України закріплено право позивачки, як баби малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спілкування зі своїм онуком та право брати участь у його вихованні, а у зв'язку з тим, що відповідач порушує ці права, оспорюючи їх, порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту в судовому порядку.

З пояснень позивачки, викладених в позові, та у висновку районної ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні бабусі ОСОБА_1 з її онуком від 04.05.2018 року вбачається, що вона прагне приймати участь у вихованні свого онука та створювати для нього необхідні умови щодо його розвитку, підтримання нормального здоров'я та відпочинку. Отже спілкування дитини з бабою не суперечить його інтересам.

Згідно з частинами 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

У судовому засіданні встановлено та доведено, що відповідачкою створюються перешкоди у спілкуванні бабусі з онуком. Між сторонами існує спір щодо участі позивачки у спілкуванні та вихованні дитини.

Згідно висновку районної ради, як органу опіки та піклування, остання вважає за можливе встановити спосіб участі у вихованні й спілкуванні позивачки з її онуком шляхом систематичних побачень кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин в присутності матері та за попереднім погодженням між сторонами про місце зустрічі.

Бабуся, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов'язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні.

Дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд не погоджується в повній мірі з твердженням, викладеним у вказаному висновку і вважає за доцільне визначити спосіб участі у вихованні й спілкуванні ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин без присутності матері та за попереднім погодженням між сторонами про місце зустрічі, з наданням права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінювати порядок побачень з ОСОБА_3 за їх взаємною згодою.

При цьому суд вважає за необхідне врахувати також практику Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема звернути увагу на рішення Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та рішення від 27 листопада 1992 року у справі "Олссон проти Швеції", в яких зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

На переконання суду такий порядок спілкування є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв'язків з родичами.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги висновок районної ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні бабусі ОСОБА_1 з її онуком, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні з онуком обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним сума судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та його вихованні та визначення способу у його вихованні - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в спілкуванні з її онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити спосіб участі у вихованні й спілкуванні ОСОБА_1 з її онуком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: кожної першої та третьої суботи місяця з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин без присутності матері та за попереднім погодженням між сторонами про місце зустрічі.

Надати право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінювати порядок побачень з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за їх взаємною згодою.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 гривень 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску