Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2336/17
Провадження № 2/480/361/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внесення змін до актового запису про народження дитини.

В обґрунтування заявлених вимог вказав наступне. У період з 2000 року до початку 2002 року він проживав однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_2. Шлюб між сторонами не реєструвався. Від їх стосунків 09.09.2002 року народився ОСОБА_3. У свідоцтві про народження дитини відомості про батька були зазначені за вказівкою відповідача. Позивачу не було відомо про те, що відповідач не зареєструвала його як батька дитини. ОСОБА_3 проживає разом з позивачем. Він утримує його та займається вихованням. Позивач намагався вирішити вказану ситуацію у досудовому порядку, неодноразово звертаючись до відповідача з проханням звернутися до відповідних органів щодо внесення змін до актового запису, однак отримував від неї відмову. У зв'язку із цим, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати його батьківство щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, внести зміни до актового запису про народження дити та змінити його прізвище з Голубов на Московченко.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відзив на позовну заяву не надавала.

Заслухавши у судовому засіданні позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У період з 2000 року до початку 2002 року позивач ОСОБА_1 проживав однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_2. Шлюб між сторонами не реєструвався.

09 вересня 2002 року від стосунків сторін народилася дитина син ОСОБА_3. У свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначені в порядку ст.135 Сімейного кодексу України (далі СК України) за вказівкою матері (а.с.5).

З 2002 року сторони проживають окремо. Дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та навчається у 9-Б класі Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступені №30 (а.с.3).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що проживають по сусідству з позивачем ОСОБА_1 та зазначили, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем. Останній займається його вихованням та утриманням. Стосунки між позивачем та дитиною завжди сприймалися, як стосунки між батьком та сином. Ніяких сумнівів стосовно того, що ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_3 у свідків ніколи не виникало.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України).

За змістом ст.126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктами 6,9 постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм СК України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно з положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд, з урахуванням позиції відповідача, який визнає позовні вимоги позивача, вважає за необхідне задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с.Червоноволодимирівка Новоодеського району Миколаївської області, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, 57134) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити з актового запису №2629 від 27 листопада 2002 року про народження ОСОБА_3, вчиненого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції відомості про ОСОБА_6 як батька дитини.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8.

Внести зміни до актового запису №2629 від 27 листопада 2002 року про народження ОСОБА_3, вчиненого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, змінивши прізвище дитини з Голубов на Московченко та вказавши в графі батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с.Червоноволодимирівка Новоодеського району Миколаївської області, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, 57134) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2018 року.

Суддя М.М.Войнарівський

05.10.2018