АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ справи: 796/105/18
№ провадження: 6/796/71/2018
Суддя-доповідач: Немировська О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі:

головуючого - Немировської О.В.,

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 28 лютого 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про стягнення заборгованості,

встановив:

у квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 28 лютого 2018 року у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про стягнення з нього заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 28 лютого 2018 року було задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та стягнуто з нього заборгованість в розмірі 79 421 грн. 68 коп., яка складається з 32 573 грн. 72 коп. заборгованості за основним зобов'язанням та 46 847 грн. 96 коп. неустойки, про що йому стало відомо 02 квітня 2018 року шляхом отримання світлокопії рішення засобами електронного зв'язку. Заявник вказував, що рішення третейського суду підлягає скасуванню, третейський суд вийшов за межі своїх повноважень та розглянув справу із порушенням норм чинного законодавства, оскільки даний спір виник із договорів, у який ОСОБА_2 є споживачем послуг.

В запереченнях проти заяви представник ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» зазначав, що твердження заявника з приводу отримання ним копії рішення, яке є предметом оскарження, 02 квітня 2018 року не відповідають дійсності, оскільки матеріали третейської справи містять докази направлення ОСОБА_2 процесуальних документів за адресою реєстрації, а також вказував про те, що в даній справі за захистом порушених прав звернувся ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп», а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягають застосуванню.

Відповідно до п. 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, надані в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали заяви та отриманої на запит суду третейської справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір про отримання товарів в системі «Плати ПізнішеТМ» №122583153, відповідно до умов якого клієнт - ОСОБА_2 отримав від постачальника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, яка є учасником системи «Плати ПізнішеТМ» оптичний прилад Bresser підзорна труба Pirsch 25-75x100 WP на умовах, визначених Правилами отримання товарів (послуг) в системі «Плати ПізнішеТМ», які є невід'ємною частиною договору.

14 червня 2016 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір про отримання товарів в системі «Плати ПізнішеТМ» №120843011, відповідно до умов якого клієнт - ОСОБА_2 отримав від постачальника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, який є учасником системи «Плати ПізнішеТМ» нівелір лазерний Bosh GLL 3-80 P+BM1 на умовах, визначених Правилами отримання товарів (послуг) в системі «Плати ПізнішеТМ», які є невід'ємною частиною договору.

Оплата вартості товарів відповідно до обраного Пакету фінансування за вказаними договорами мала бути здійснена поетапно десятьма платежами.

Крім того, пунктом 1.1 укладених ОСОБА_2 договорів визначено, що в момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Прооцесинг-центра, яким відповідно до Правила отримання товарів (послуг) в системі «Плати ПізнішеТМ» є ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

Пунктами 8.6 договорів, які були предметом розгляду третейського суду, визначено, що будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв'язку з ним, окрім спорів щодо захисту прав споживачів, підлягає передачі до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» із застосуванням його Регламенту.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договорів ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернувся до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості та неустойки, передбаченої п.8.2 Договорів.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 28 лютого 2018 року позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість в розмірі 79 421 грн. 68 коп., яка складається з 32 573 грн. 72 коп. заборгованості за основним зобов'язанням та 46 847 грн. 96 коп. неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Частиною 5 вказаної статті визначено, що заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, протягом дев'яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Із заявою про скасування рішення третейського суду, ухваленого 28 лютого 2018 року, заявник звернувся 20 квітня 2018 року, тобто у встановлений законом строк.

Пунктом 1 ч.2 ст.458 ЦПК України визначено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (зі змінами від 03 лютого 2011 року), відповідно до якого справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) є непідвідомчими третейським судам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

В даному випадку, предметом спору, який був розглянутий третейським судом, є стягнення заборгованості зі споживача за договорами про придбання ним товарів у лізинг, що свідчить про те, що спір виник з приводу виконання договорів, за яким відповідач у третейській справі є споживачем послуг.

Зі змісту договору №122583153 від 01 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 (Клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Постачальник), та договору №120843011 від 14 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 (Клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Постачальник), про отримання товарів в системі «Плати ПізнішеТМ», вбачається, що предметом договорів є надання товарів у прямий лізинг та надання послуг з розстрочення платежу, а отже у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_2 є споживачем отриманих послуг.

Крім того, необґрунтованими є доводи представника ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант» про те, що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів не поширюється на спори про захист прав фінансових установ, тобто спори, в яких позивачем є фінансова установа а не споживач, оскільки положення п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору, укладеного зі споживачем незалежно від того, хто звернувся до суду з позовом.

Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_2 слід задовольнити та скасувати рішення третейського суду а також стягнути на користь заявника сплачений за подачу заяви судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 457, 458 , 460 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Розвитку ринку фінансових послуг» від 28 лютого 2018 року у справі №2018/0129-002 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (0) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 352 грн. 40 коп. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 24 липня 2018 року.

Суддя