Провадження: 2/484/771/18
Справа: 484/1114/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И.

(заочно)

18 липня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

при секретарі - Ярославській С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

У позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04.12.1991 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини не склалися через діаметрально протилежні погляди на життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями, вживає алкоголь, не підтримує нормальну моральну атмосферу в сім'ї, а тому позивач вважає, що не має сенсу в подальшому спільному проживанні. Крім того, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, участі у його вихованні не приймає а тому просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій у розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також за три минулі роки з дня подачі позову.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили про його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, про що у справі наявні повідомлення Укрпошти з особистим підписом відповідача. Причини неявки не повідомив, відзив на позов не надано.

Вислухавши пояснення позивачки, її доводи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1991 року (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю, домовленість щодо участі батька в утриманні сина не досягнута.

Дитина перебуває на утриманні позивачки, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Також позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час за період, вказавши останні три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Суд, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення аліментів за минулий час, з урахуванням вимог ст.191 СК України, вважає дані вимоги необгрунтованими, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу (листи, їх отримання відповідачем, тощо).

Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів від відповідача будь-яких звернень до нього з цього приводу та ухилення останнього від їх сплати.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необгрунтованими й задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280,281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04.12.1991 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області Відділу записів актів громадянського стану, актовий запис № 756 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "ОСОБА_1".

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає по АДРЕСА_1 ідентифікаційний код: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає по АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 судові витрати пов'язані з розглядом справи у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі розімірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.07.2018 року .

Суддя: