Справа № 446/870/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення із жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення,

у с т а н о в и в :

позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення із жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що перевіркою законності зайняття житлового фонду Міністерства оборони України встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 Гвардійська буд. 42 кв. 9 м. Кам`янка-Бузька АДРЕСА_2 області безпідставно та без реєстрації проживають громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому зазначені громадяни не мають відношення до міністерства оборони, їм не видавався та вони не отримували відповідний ордер. Займане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жиле приміщення знаходиться у будівлі, яка перебуває на балансі будинкоуправління АДРЕСА_3 відповідно до інвентарних карток обліку основних засобів в бюджетних установах та обліковане у КЕВ м. Львова. Факт безпідставного та без реєстрації проживання відповідачів у відомчому житловому приміщенні МО України підтверджується актом обстеження паспортного режиму, затвердженого керівником балансоутримувача 29.09.2015 р. та довідкою за № 200 від 28.09.2015 р. При цьому відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідачі відмовились звільняти спірне житло, тому Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова змушені звернутися до суду. Просили суд постановити рішення, яким виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з відомчого жилого приміщення Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_5 за АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку та винесення заочного рішення по справі.

Відповідачі до суду не з`явились, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлялися у встановленому порядку завчасно, оскільки копія позовної заяви та повістка в дане судове засідання були надіслані відповідачам за місцем їх проживання, причини неявки суду не відомі. Ніяких доказів, які вказували б на поважні причини неявки, відповідачі до суду не надавали. Письмових чи будь-яких інших повідомлень по даній справі і про відношення до позову від зазначених відповідачів до суду не надійшло. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів.

Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_6 , що належить житловому фонду Міністерства оборони України, зареєстрованих осіб немає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою будинкоуправлінням № 4 КЕВ м. Львова.

У житловому приміщені, за адресою: АДРЕСА_6 без належних на те підстав оселились ОСОБА_1 та її внук ОСОБА_2 , що підтверджується актом обстеження паспортного режиму від 28.09.2015 року.

Ч. 4 ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З наведеної норми права можливо зробити висновок, що особа, яка самоправно, тобто без належних підстав та всупереч волі власника (наймача) житла зайняла житлове приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Це відбувається не у зв`язку із припиненням права на житло, оскільки воно не виникло, а у зв`язку із законодавчою відмовою у визнанні права на зайняте приміщення.

Відповідно до норм статті 58 Житлового кодексу Української РСР, єдиною підставою, за якої дозволяється вселення в житлове приміщення яке вивільнилося є ордер. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова відповідний ордер не видавала. Крім того Відповідачі не перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно якого, відповідно до статті 36 ЖК УРСР, здійснюється розподіл та надання житла, що належить до комунальної власності, із заявою про взяття на такий облік до виконавчих органів районної у місті ради не звертався.

Згідно ст. 61 Житлового Кодексу УРСР користування житлом в будинках державного та громадського фондів здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Договір найму між власником житла та відповідачем не укладався.

Не підлягає застосуванню до даних правовідносин і норма статті 91 ЖК, якою врегульовано піднайом жилого приміщення, так як згідно ч. 4 ст. 91 ЖК, договір піднайому укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією в житлово-експлуатаційній організації. Таким чином, закон вимагав укладення договору піднайму в письмовій формі з реєстрацією такої угоди.

Отже, будь-яких підстав вважати, що між сторонами було укладено чи то договір найму, чи піднайму житла - немає.

Особа, яка самовільно вселилася у житло, підлягає виселенню і норми житлового законодавства не вимагають їх повідомлення заздалегідь про таке виселення.

Такою, що самоуправно зайняла жиле приміщення, вважається особа, яка вселилася в нього самовільно без будь-яких підстав або незважаючи на заборону про вселення. Виселення цієї особи пов`язано з відсутністю у неї законних підстав для зайняття жилої площі.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 самоправно заселилися та перешкоджають вільно користуватись належною Міністерству оборони України власністю, тому слід усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, шляхом виселення відповідачів із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_6 , без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп..

Керуючись ст. ст. 109, 116 ЖК України ст. ст. 5, 10, 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення із жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з відомчого жилого приміщення Міністерства оборони України квартири АДРЕСА_5 за АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь квартирно-експлуатаціного відділу м. Львова судові витрати в сумі 1378 грн. 00 коп.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення цього рішення сторонами або їх представниками може бути подана апеляційна скарга на рішення суду в апеляційний суд Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

Суддя: