Справа № 279/1501/18
номер провадження 2-о/279/98/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростень цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулась до суду з заявою та просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , якого оголошено померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вона з ОСОБА_2 , перебувала у шлюбі, разом проживали, вели спільне господарство. Чоловік був військовим пенсіонером та з 2000 року отримував пенсію за віком. В 2012 року в силу певних обставин він почав підробляти і виїздив на тимчасові роботи в різні регіони України та Росії. Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 13.11.2017 року чоловіка було визнано померлим, однак до визнання чоловіка померлим вона отримувала його пенсію за дорученням, тобто фактично знаходилась на утриманні свого чоловіка. В даний час вона звернулась з заявою до УПФ для переоформлення пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки пенсія чоловіка була більша за розміром і була основним джерелом доходу. Однак отримала відмову через відсутність документів, які підтверджують факт перебування на утриманні померлого, тому вимушена звернутися до суду із даною заявою.

Заявник клопотала про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи: управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надав письмове заперечення проти вимог заяви та просив у задоволені заяви відмовити. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.11.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно рішення, з лютого 2012 року місце перебування ОСОБА_2 не відоме, а за результатами розшуку, проведеного Коростенським ВП ГУ НП в Житомирській області, місце його знаходження встановити не вдалося.

Заявник перебуває на обліку в Коростенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, отримує пенсію за віком в розмірі 1705,24 гривень, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Коростенського ОУПФ України м.Коростень та Коростенського району.

З відповіді начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян від 12.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відмовлено, оскільки в документах наданих для призначення пенсії, відсутня інформація щодо перебування її на утриманні до дня його смерті, або про отримання від нього допомоги , яка була постійним і основним джерелом засобів існування.
Будь-яких інших доказів заявник суду не надала, клопотань не заявляла.
Відповідно до положень ч.1 п.2 ст.315 ЦПК України, судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
Відповідно до ч.1,2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.
Окрім того, непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.
Відповідно до ст.38 зазначеного Закону, члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Заявник по віку є непрацездатним членом сім`ї, і за загальним правилом, при перебуванні на утриманні має право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На запит суду, ГУ ПФ України в Житомирській області повідомив, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 доручення для отримання пенсії видане на ім`я його дружини (заявника у справі) відсутнє. Пенсія виплачувалась до 30.04.2016 року, а дата останньої видаткової операції за дорученням банком була проведена по виплаті пенсії 05.04.2015 року.

Таким чином, аналізуючи норми закону та представлені сторонами докази, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є непрацездатною (являється пенсіонером), при цьому, останньою на обґрунтування своїх вимог щодо перебування її на утриманні померлого чоловіка до дня його смерті не подано суду належних доказів на підтвердження їх спільного проживання, що допомога, яка їй надавалась, була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, що її чоловік отримував пенсію в більшому розмірі ніж отримує вона, не надано доказів постійного отримання нею пенсії чоловіка (доручення, квитанцій, поштових переказів тощо), тобто доказів отримання постійної допомоги з боку померлого чоловіка, яка була більше її доходів, оскільки з матеріалів справи слідує, що злютого 2012 року заявник з чоловіком не проживала та місце його знаходження було невідоме.

За таких обставин, суд вважає, що заява не обґрунтована та у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,247,259,263-265,315,319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Сторони: Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: 10003, управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м.Житомир. вул.Ольжича 7, .

Суддя: Невмержицька О.А.