Справа № 428/9275/18
Провадження № 2/428/1561/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради.

19.10.2018 представником позивачів ОСОБА_2 подана уточнена позовна заява.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі, крім позивачів, зареєстровані ще відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідачі з 2013 року фактично не мешкають в квартирі. Позивачі просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Будучи допитаною в якості свідка пояснила, що у квартирі, яка є власністю її та ОСОБА_3, зареєстровані її племінник ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5, які фактично ніколи не мешкали в даній квартирі. В 2014 році відповідачі виїхали до Російської Федерації та більше не повертались.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористались.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

На підставі клопотання позивача ОСОБА_1, яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона сусідка позивачів вже 18 років. Як їй відомо ОСОБА_4, який зареєстрований у квартирі позивачів, є племінником ОСОБА_1 Вона його ніколи не бачила, як і його дитину. Вона часто буває у неї в гостях і бачить, що ОСОБА_1 на теперішній час мешкає сама.

Вислухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_5 від 25.12.2006, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськради, квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1, на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 - 1/2 частки, ОСОБА_3 - 1/2 частки.

Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 11.07.2018 за № 28991 від 11.07.2018, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

Як вбачається з акту про встановлення факту проживання/не проживання № 912 від 12.07.2018, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, окрім них з 2013 року ніхто не проживає.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України.

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживають з 2013 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд вважає, що досліджені судом докази, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0..1 від 31.07.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є неповнолітнім, то сума сплаченого позивачами судового збору підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження майном, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рівних долях по 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. на користь кожного позивача.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1;

- позивач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2;

- представник позивачів: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_6, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3;

- відповідач: ОСОБА_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4;

- відповідач: ОСОБА_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1;

- третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради, місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32, .

Суддя І. С. Посохов