АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
«30» серпня 2018 року м. Херсон
Справа № 2108/2-о-42/2011
Провадження № 22-ц/791/471/18
Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
секретарРябченко А. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Францішко Ю. В. від 26 січня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_7 про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_8 про визнання ОСОБА_9 недієздатним та встановлення над ним опіки,
Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 січня 2018 року відновлено повністю втрачене судове провадження у цивільній справі № 2108/2-о-42/2011 за заявою ОСОБА_8 про визнання ОСОБА_9 недієздатним, встановлення над ним опіки та додатковим рішенням від 11 квітня 2018 року поновлено текст відновленого судового рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року № 2108/2-о-42/2011.
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 02 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишено без задоволення, ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 січня 2018 року залишено без змін.
07 серпня 2018 року ОСОБА_5, діюча від імені ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 11 050 грн та надала розрахунок судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.
В обґрунтування заяви зазначила, що нею в останньому судовому засіданні було подано заяву про розподіл судових витрат з попереднім орієнтовним розміром витрат на правничу допомогу без повного розрахунку вказаних витрат та документів, що підтверджує ці витрати.
Розглянувши доводи заяви та перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.
За правилами п. 1 ч. 2, ч. 12 цієї статті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, стягується на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно зі змістом частини 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове судове рішення, то він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Із матеріалів справи вбачається, що при винесенні судом постанови від 02 серпня 2018 року не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу понесені заінтересованою особою - ОСОБА_6
Відповідно до положень ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст.59 Конституції України та ст.15 ЦПК України. За змістом ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Статтями 15, 60, 62 ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером.
З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги № ЛТВ0003 від 03 травня 2018 року та ордеру серія ХС № 024178 надавала адвокат ОСОБА_5 /а. с. 213, 81 - 83/.
В судовому засіданні 02 серпня 2018 року до судових дебатів адвокатом ОСОБА_5 в інтересах заінтересованої особи ОСОБА_6 було подано заяву про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, яка складає 5 000 грн та зазначено, що докази, які обґрунтовують судові витрати будуть нею подані у порядку п. 2 ст. 270 ЦПК України /а. с. 189/.
Із заяви про постановлення додаткового рішення, поданої адвокатом ОСОБА_5 07 серпня 2018 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду на копії заяви ОСОБА_5, тобто з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, вбачається, що ОСОБА_5, діюча від імені ОСОБА_6 просить стягнути з ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 050 грн /а. с. 211 - 212/.
На підтвердження розміру цих витрат, які має сплатити ОСОБА_6 адвокату у зв'язку з розглядом справи заявником надано договір про надання правової допомоги № ЛТВ0003 від 03 травня 2018 року, який не містить переліку послуг, які має надати адвокат клієнту, за п. п. 3.1, 3.2, 2.8 договору замовник сплачує виконавцеві грошову винагороду в розмірі 5 000 грн.; у випадку необхідності виконання додаткових робіт, оплата може встановлюватись на підставі додаткової угоди, підписаної сторонами; завершення роботи по даному договору оформляється актом приймання виконаних робіт, що підписують повноважні представники сторін не пізніше 5 (п'яти) робочих днів після надання послуг, фактом надання послуг є факт направлення виконавцем замовнику підписаного акта в двох примірниках /а. с. 213/.
Заявником надано акт виконаних робіт від 03 серпня 2018 року та розрахунок судових витрат, понесених ОСОБА_6, що містить детальний опис наданих адвокатом послуг із зазначенням їх вартості, який у сукупності складає 11 050 грн /а. с. 214 - 216/.
Сума судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлена відповідачем до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в орієнтовному розрахунку: договором про надання правової допомоги сторонами обумовлено сплату грошової винагороди в сумі 5 000 грн; додаткові угоди з приводу оплати виконання адвокатом окремих додаткових послуг між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не укладалися; умови договору не містять переліку робіт (послуг), які надаються адвокатом ОСОБА_5 ОСОБА_6 та входять до вартості правової допомоги у розмірі 5 000 грн.
Крім того, відповідно до квитанцій № TS209664 від 03 серпня 2018 року та № TS210543 від 01 серпня 2018 року, ОСОБА_6 сплачено ОСОБА_5 грошову винагороду в сумі 5 000 грн /а. с. 215/.
Таким чином, враховуючи, участь адвоката в судових засіданнях 3 год. 50 хв., а не 5 годин, як нею зазначено у розрахунку витрат, те, що заявником не надані докази про фактичні витрати часу адвоката на зазначені у розрахунку послуги, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та об'єму виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу на їх надання, які стверджені доказами, втратою чинності ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних і адміністративних справах» (03 жовтня 2017 року ЗУ № 2147), на основі якого адвокатом зроблено розрахунок витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково у розмірі 5 000 грн /а. с. 86, 141, 147, 159, 178,194/.
Такий розмір витрат відповідає принципам фактичності, неминучості та обґрунтованості.
Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 понесені нею судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова
Дата складання повного судового рішення 31 серпня 2018 року.
З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 31 серпня 2018 року Постанова набрала законної сили 30 серпня 2018 року
Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова А. А. Рябченко