Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , за участю секретаря судового засідання Кадимової А.І., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він з 01.02.2013 року працював машиністом млина дільниці пиловугільного палива доменного цеху ПрАТ «ММК мені Ілліча». 19.08.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства на підставі наказу №868 від 19.08.2016 року на підставі п.2 ст.40 КЗпП України, тобто за невідповідність робітника займаній посаді або виконуваній роботі, внаслідок стану здоровя, яке перешкоджає продовженню даній роботі. Звільнення вважає незаконним, оскільки з травня 2016 року до нього зверталась адміністрація цеху з усними пропозиціями звільнитись за власним бажанням, після чого направили його на медичне обстеження, за результатами якого зазначили, що позивачу протипоказана робота на висоті дільниці пиловугільного палива. Висновок МСЕК про стан здоровя ОСОБА_1, останньому не надавався. Відповідачем не було надано позивачу іншої, не протипоказаної за станом здоровя, роботи. Крім того був підписаний наказ про надання позивачу відпустки з 05.09.2016 року, однак 20.08.2016 року він отримав наказ про звільнення. На підставі викладеного просив поновити його на посаду в ПрАТ «ММК імені Ілліча», яка б не була протипоказана за станом здоровя, а також стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в період з 19.08.2016 року та по день поновлення на роботі за попереднім розрахунком 228523,75 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені в позові підтримав та пояснив, що з дитинства страждає короткозорістю. Перед звільненням, відповідач список із вільними вакансіями не пропонував. Пропонували учнівські вакансії без зазначення посадових окладів, які йому не підходять, оскільки він являється технологом.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити. Вважала, що звільнення позивача проведено незаконно, бо запропонована йому інша посада суперечила його стану здоровя. На посаді з якої його звільнено ОСОБА_1 працював тривалий час.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, які діють на підставі довіреностей, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Додатково були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що 10.06.2016 року та 04.07.2016 року позивачу в межах існуючого штатного розкладу було запропоновано усі інші посади, які були вільні на комбінаті, від яких ОСОБА_1 відмовився. 14.07.2016 року адміністрація комбінату звернулася до профспілкового комітету первинної профспілкової організації доменного цеху ПрАТ «ММК імені Ілліча» з поданням про дачу згоди на звільнення позивача, на що була отримана згода. На виконання висновків акту медичного обстеження Лікувально-діагностичного центру ПрАТ «ММК імені Ілліча» за №26 від 01.06.2016 року, ОСОБА_1 був звільнений з підприємства, оскільки відмовився від переводу на інші, запропоновані йому для працевлаштування, посади. Ніякого висновку МСЕК не існує. ОСОБА_1, будучи машиністом млина 5 розряду, зобовязаний виконувати роботу в газонебезпечних місцях різних груп та виконувати газонебезпечні роботи.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ч.ч.1 - 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2013 року перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював машиністом млина дільниці пиловугільного палива доменного цеху ПрАТ «ММК імені Ілліча», що підтверджується відповідними записами в його трудової книжці та наказом про прийом на роботу №17 від 01.02.2013 року.

Наказом по підприємству за №868 від 19.08.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв'язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров'я і відмовою від переведення на іншу роботу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судом встановлено, що позивач за направленням роботодавця проходив обстеження в лікувально-діагностичному центрі ПрАТ «ММК імені Ілліча» та за результатами медичного обстеження, викладених у висновку ЛКК №26 від 01.06.2016 року був визнаний непридатним до виконуваної роботи на посаді машиніста млина дільниці пиловугільного палива, внаслідок стану здоровя.

Відповідно до медичної довідки №211/6 від 01.06.2016 року вбачається, що позивач непридатним до виконуваної роботи на посаді машиніста млина, останньому протипоказана робота на висоті та в дільниці пиловугільного палива, а також рекомендований нагляд та лікування в окуліста.

Посилання позивача на те, що висновок ЛКК являється незаконним, оскільки суперечить Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, спростовуються наступним.

Згідно до вимог п.2.15 Наказу МОЗ №264 від 21.05.2007 року «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій», при вирішенні питання про придатність до роботи конкретного працівника при попередньому (під час прийняття на роботу) медогляді Комісія керується медичними протипоказаннями, визначеними в Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов'язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку робіт, для виконання яких є обов'язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку загальних медичних протипоказань до роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища і трудового процесу, наведеному в додатку 6 цього Наказу.

Питання придатності до роботи в кожному окремому випадку вирішується індивідуально з урахуванням особливостей функціонального стану організму (характеру, ступеня прояву патологічного процесу, наявності хронічних захворювань), умов праці та результатів додаткових методів обстеження.

Кожен лікар, який бере участь в обстеженні пацієнта, дає висновок щодо стану здоров'я працівника, підтверджує його особистим підписом та особистою печаткою, бере участь в остаточному обговоренні придатності обстежуваної особи до роботи в обраній професії та в разі необхідності визначає лікувально-оздоровчі заходи.

Допитаний в судовому засідання начальник лабораторії, лікар по гігієні праці ОСОБА_5 в якості свідка пояснив, що ОСОБА_1 звільнили за станом здоровя, оскільки з поганим зором він не міг працювати на займаній посаді, бо це суперечить законодавству про охорону праці. Робота на такій посаді з таким зором могла призвести до летального результату.

Завідувач терапевтичного відділення лікувально-діагностичного центру міської лікарні №1 ОСОБА_6 в судовому засіданні як свідок пояснила, що є членом ВКК в ЛДЦ, куди запрошується працівники, які не пройшли огляд у терапевта в цеху. ОСОБА_1 хворіє на зір и не може працювати машиністом мельниці, оскільки йому протипоказано за станом здоровя роботи повязані з ГСС та на висоті. Раніше він працював на займаній посаді, оскільки цех йому забезпечував такі умови праці, що не повязані з висотою та ГСС. А потім умови праці змінились та позивача направили на ВКК. Заявила, що ОСОБА_1 як раніше, так і зараз не годен до роботи на цій посаді за станом здоровя.

Згідно ст.5 ЗУ «Про охорону праці», робітнику не може бути запропонована робота, яка по медичним висновкам протипоказана йому за станом здоровя.

Відповідно до вимог п.п.3.8, 3.9 НПАОП 27.1.-1.02-97 Правил безпеки в доменному виробництві, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №135 від 19.05.1997 року, до роботи у горна печі, а також до обслуговування і ремонту систем охолодження доменних печей, газових апаратів, газового обладнання та газонебезпечних робіт допускаються тільки робітники, які пройшли медичне обстеження, відповідну професійно-технічну підготовку, здали іспити та отримали посвідчення. У кожному доменному цеху має бути складений перечень газонебезпечних місць з розбивкою по групам, а також газонебезпечних робіт, що виконуються по інструкції нормальної експлуатації і по планам організації робіт. До виконання газонебезпечних робіт мають допускатись посадові особи і робочі у відповідності з вимогами Правил безпеки в газовому господарстві чорної металургії, затверджених наказом Державного комітету України по промисловій безпеці, охорони праці та гірничого нагляду №218 від 29.12.2009 року (далі- НПАОП 27.1-1.09-09).

Главою 19 розділу 2 НПАОП 27.1-1.09-09 передбачено, що всі роботи, які проводяться в газонебезпечних місцях, відносяться до газонебезпечних робіт. Газонебезпечні місця в залежності від характеру та ступеня забруднення повітря шкідливими речовинами поділяється на чотири групи. Роботи, виконувані в цих місцях незалежно від ступеня та групи забруднення мають виконуватися робітниками, які навчені роботі в ізольованих кисневих респіраторах, апаратів з повітрям або в шлангових апаратах і відповідно після проходження медичного обстеження, відповідної професійно-технічної підготовки, здали іспит та отримали посвідчення.

Як вбачається з Переліку газонебезпечних місць та робіт, затверджених 05.04.2016 року директором по інжинірінгу ПАТ «ММК імені Ілліча», на ділянці пиловугільного палива доменного цеху встановлені 1, 2 та 3 ступені забруднення повітря шкідливими речовинами. Працівники ділянки пиловугільного палива доменного цеху, в тому числі і машиністи млина 5 розряду мають виконувати роботи, де можлива поява газів, здатних викликати отруєння або задуху в людини. Для забезпечення безпеки при проведенні газонебезпечних робіт застосовується газозахисна апаратура. До газозахисної апаратури відносяться засоби захисту органів дихання людини в сфері непридатної для дихання людини. Роботи на цих ділянках повинні виконуватись робітниками, які навчені роботі в ізольованих кисневих респіраторах, апаратів з повітрям або в шлангових апаратах. Виконання цих робіт заборонено без відповідного навчання та наявності свідоцтва про присвоєння кваліфікаційного рівня по робочим професіям з підвищеною небезпекою, де вноситься запис: «2 професія при дільниці пиловугільного палива на право виконання газонебезпечних робіт в ГЗА».

Наказом генерального директора ПАТ «ММК імені Ілліча» №787 від 07.10.2015 року внесені доповнення у тимчасову інструкцію по охороні праці «Для машиністів млина» шляхом включення до неї п.п.1.11, 1.12, 2.2 та 5.2, які стосуються безпеки виконання робіт в газозахисній ізольованій апаратурі.

Як вбачається з наданою стороною відповідача розписки, позивач був під розпис ознайомлений з вищенаведеними доповненнями.

Наказом генерального директора ПАТ «ММК імені Ілліча» №257 від 04.04.2016 року, була затверджена інструкція по охороні праці №602-43-16 для машиніста млина 5 розряду ділянки пиловугільного палива доменного цеху, п.п.1.12 та 5.4 якої, передбачено обовязок машиніста млина проходити перевірку знань нормативних документів по охороні праці в ізольованій апаратурі, а також медичний огляд на право роботи в газозахисній апаратурі та в разі спрацювання газоаналізатора включитись до газоізольованої апаратури та покинути зону загазованості.

Виконання газонебезпечних робіт включено в п.15 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №15 від 26.01.2005 року.

Отже, позивач, будучи машиністом млина 5 розряду, був зобовязаний виконувати роботи в газонебезпечних місцях різних груп та виконувати там газонебезпечні роботи, а при спрацюванні сигналізації газоаналізатора необхідно негайно включитися в газоізолюючу апаратуру.

Враховуючи, що НПАОП 27.1-1.09-09 та НПАОП 27.1-1.02-97 передбачає, що допуск до виконуваних робіт з підвищено небезпекою мають виключно особи, які пройшли медичне обстеження, ОСОБА_1 був направлений на відповідний огляд.

Згідно додатку №5 Порядку проведення медичних оглядів робітників визначених категорій, затвердженого наказом МОЗ України від 21.05.2007 року №246, працівник не може бути допущений до роботи в газозахисній апаратурі в разі зниження у працівника гостроти зору нижче 0,8 на одне око і нижче 0,5 на інше, при цьому корекція зору не допускається.

Крім того, судом встановлено, що лікувально-діагностичний центр ПрАТ «ММК імені Ілліча» є структурним підрозділом комбінату, який має відповідну Ліцензію Міністерства охорони здоровя України на провадження діяльності (медичної практики) Серії АД № 9064453 від 04 жовтня 2012 року та здійснює попереднє (при прийомі на роботу) та періодичне (протягом трудової діяльності) медичне обстеження усіх працівників ПрАТ «ММК імені Ілліча», зайнятих на роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці та маючи право вирішення питань придатності працівників до роботи, що підтверджується Наказом по підприємству за №42 від 19.01.2016 року «Про організацію проведення профілактичних медичних оглядів працівників комбінату у 2016 році».

Як передбачено п.2.16 Наказу МОЗ №264 від 21.05.2007 року, результати попереднього (періодичних) медичного огляду працівників і висновок Комісії про стан здоров'я заносяться до Картки працівника, який підлягає первинному (періодичному) медичному огляду за формою, визначеною в додатку 7 і в картці амбулаторного хворого. На підставі картки працівника комісія видає медичну довідку про проходження первинного (періодичного) медичного огляду працівника за формою визначеною в додатку 8.

Медична довідка такого формату №211/6 від 01.06.2016 року і була видана ОСОБА_1

Частиною 1 статті 170 КЗпП України передбачено, що працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

Відповідно до протоколів засідання комісії по працевлаштуванню машиніста млина 5 розряду дільниці пиловугільного палива ОСОБА_1 згідно медичних рекомендацій від 10.06.2016 року, 04.07.2016 року та актів до них, позивачу на засіданні комісій були запропоновані вільні вакансії, обирати з яких він відмовився.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 (із подальшими змінами), при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 (із подальшими змінами розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП).

Згідно п.21 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06 листопада 1992 року при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, від запропонованих комбінатом вільних посад позивач відмовився.

14.07.2016 року адміністрація комбінату звернулася до профспілкового комітету первинної профспілкової організації доменного цеху ПрАТ «ММК імені Ілліча» з поданням про дачу згоди на звільнення ОСОБА_1 за станом здоров'я та отримало згоду профспілкового комітету первинної профспілкової організації доменного цеху, що підтверджується випискою з протоколу засідання профспілкового комітету доменного цеху за №89 від 21.07.2016 року.

Наказом №868 від 19.08.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Як вбачається з Акту від 19.08.2016 року, ОСОБА_1 ознайомлений з наказом про звільнення, його копію отримав, однак від підпису в наказі та отримання трудової книжки відмовився.

Трудову книжку ОСОБА_1 отримав 31.08.2016 року, про що свідчить його підпис в журналі видачі трудових книжок.

При таких обставинах, з урахуванням наведеного, встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що відповідачем при звільненні позивача були дотримані всі умови, передбачені діючим законодавством України, наказ про його звільнення з роботи на п.2 ст.40 КЗпП є законним і підстав для його скасування та поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не має. Позивач та його представник в даній справі не надали суду жодних переконливих доказів на підтвердження заявлених вимог та, таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.40, 49-2, 170, 233, 235 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Донецького апеляційного суду.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом трьох днів.

Суддя: Н. В. Литвиненко