Справа №:755/360/18
Провадження №: 2/755/423/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Карабак Л.Г.,

при секретарі Томіленко В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» в січні 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючи на те, що 23 вересня 2010 року ОСОБА_1, відповідно до укладеного договору № б/н, отримав кредит у розмірі 13400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 30 листопада 2017 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 364095,28 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 13172,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3475441,03 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5481,73 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 364095,28 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2010 року ОСОБА_1, складена та підписана заява про отримання кредитного ліміту в сумі 13400,00 грн., відповідно до якої позичальник виявив бажання оформити кредитку «Універсальна» 55 днів пільгового періоду.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.

Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», пільговий період становить до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова ставка в місяць - 2,5%, за втратами здійсненими з 01 вересня 2014 року - 2,9 %, за втратами здійсненими з 01 квітня 2015 року - 3,6%, обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01 квітня 2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту)+50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам в сумі від 100 грн., пеня 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту)+100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або порце5нтам на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.

ОСОБА_1, порушив вимоги кредитного договору, в зв'язку з чим станом на 30 листопада 2017 року виникла заборгованість в загальній сумі 364095,28 грн., яка складається з наступного: 13172,52 грн. - заборгованість за кредитом; 345441,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5481,73 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п. 31 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України" Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом 03 січня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає, що позивачем на обґрунтування своїх вимог, щодо стягнення заборгованості надано розрахунок заборгованості. Як встановлено судом наданий позивачем розрахунок не оформлений належним чином, не має зазначення прізвища посадової особи, яка має право складати такий розрахунок, підпису цієї особи та печатки банку, що не відповідає нормативним вимогам до оформлення документів, закріплених в ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 17 квітня 2003 року.

На обґрунтування своїх вимог, зокрема, щодо стягнення пені та штрафу, позивачем надані Умови та правила надання банківських послуг, викладені на окремих аркушах і підписані позивачем. Як встановлено судом, в наданих позивачем до суду Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутній підпис відповідача ОСОБА_1, умови підписані лише головою ПриватБанку - Дубілет О.В.

Ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі.

Положеннями ч. 1 ст. 547 ЦК України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі, і одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є власне неустойка, або її різновиди ( штраф чи пеня), що визначено параграфом 2 Глави 49 ЦК України. За змістом ч. 2 ст. 207 та п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України необхідною та обов'язковою умовою для укладення письмового правочину є те, що сторони власноруч вчиняють підпис при укладенні правочину, а вчинення його між фізичною та юридичною особами вимагає письмової форми.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин того, що відповідач ОСОБА_1, був ознайомлений та згідний з умовами, що викладені в окремому документі: Умови та правила надання банківських послуг.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23 вересня 2010 року, укладеного між Приватбанком та ОСОБА_1, вбачається, що останній платіж був здійснений 13 грудня 2012 року, про існування заборгованості позивач знав. Жодних заяв про поновлення строку позовної давності з обґрунтуванням поважності причин його пропуску від ПАТ КБ «ПриватБанк»до суду не надходило.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскільки Умови та правила надання банківських сполук відповідачем не підписані, позивач не довів укладення між сторонами договору про збільшення позовної давності, тому позов не підлягає задоволенню за спливом строку позовної давності.

На підставі ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 529, 261, 266, 267, 527, 530, 547, 625 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Г. Карабак