Справа № 130/254/17
Провадження №2/367/3058/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,3-і особи Біликовецька сільська рада Жмеринського району,Вінницької області,орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011р.Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1

З травня 2014р вони припинили подружні відносини і вона з дитиною переїхала проживати в с.Мартинівка Жмеринського району.

Рішенням Деснянського райсуду м.Києві від 05.11.2015р шлюб було розірвано.Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2016р із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку.

Відповідач не приймає участі у вихованні дитини,не цікавиться його життям,аліменти не сплачує.Дитина перебуває на її утриманні та вихованні.

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2017р позов було задоволено.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.10.2017р заочне рішення суду від 21.04.2017р було скасовано.

У судовому засіданні ,яке відбувалось у режимі відеоконференції між Ірпінським міським судом та Вінницьким районним судом Вінницької області, представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у жодне судове засідання не з»явився,представник відповідача ОСОБА_5 05.02.2018р подала до суду заяву про залучення до участі в справі в якості 3-ї особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради.У послідуючому представник відповідача 15.02.2018р подала до суду додаткові пояснення,відповідно до яких відповідач відмовляється надавати до суду відзив на позовну заяву та будь-які докази та просить справу розглядати за наявними у справі доказами. Враховуючи викладене суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Представник 3-ї особи Біликовецької сільської ради Жмеринського району,Вінницької області у судове засідання не з»явився,згідно листа просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник 3-ї особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у судове засідання не з»явився,згідно листа просять справу розглядати за їх відсутності.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011р.Від шлюбу мають сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1Рішенням Деснянського райсуду м.Києві від 05.11.2015р шлюб було розірвано.Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2016р із відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку.

Також,у судовому засіданні встановлено,що позивач разом із дитиною з 2014р проживала в с.Мартинівка Жмеринського району.Відповідач після припинення подружніх відносин із позивачем участі у вихованні та утриманні дитини не приймав,аліменти на утримання дитини не сплачував,не цікавився життям та здоров»ям дитини.Наведені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні показами свідків,а саме показами свідка ОСОБА_6 ,яка показала,що відповідач не приїздив до дитини,з дитиною не спілкувався,не цікавився його життям.Свідок ОСОБА_7 показала,що вона працює у дитячому садочку,який відвідував до 2016р ОСОБА_4.Відповідач до дитини не приїздив,не телефонував,дитиною не цікавився.Вона також проживає недалеко від позивача і також ніколи не бачила ,що б відповідач приїздив до дитини.Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні показали,що вони є сусідами Мороз С,де проживала позивач із дитиною.Віджповідача бачили один раз,коли він приїздив на день народження дитини, коли дитині був один рік.Більше відповідач не приїзджав до позивача ,аліменти на дитину не сплачував.

Крім того,зазначені вище обставини справи підтверджуються письмовими доказами по справі,а саме копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.7),копією виконавчого листа про стягнення аліментів (а.с.8),довідкою про те,що позивач не отримувала аліменти за період з 25.05.2016р по 25.11.2016р (а.с.9),довідкою про склад сім»ї (а.с.10) згідно якої позивач разом із сином ОСОБА_4 проживає в с.Мартинівка,Жмеринського р-ну,довідкою (а.с.11)згідно якої ОСОБА_4 наблюдається медпрацівником Мартинівської ЛЗПСМ,належене лікування та догляд дитини забезпечує позивач ОСОБА_2Також,згідно актів обстеження матеріально-побутових умов позивача (а.с.24-26)ОСОБА_4 проживає із позивачем в АДРЕСА_1,дитині забезпечені всі умови для проживання.ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дитини,не цікавиться його життям.

Відповідно до ч 3 ст. 5 ЦПК України «Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

На спростування зазначених обставин справи відповідач не надав до суду жодного доказу,а також не надав жодного доказу на підтвердження факту його участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 або доказів тих обставин,що йому чиняться перешкоди у виконанні ним батьківських обов»язків по відношенню до дитини.

Згідно ст.ст. 150,180 Сімейного кодексу України батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом.

Статтею 157 СК України передбачено обов'язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя в суспільстві.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

14.03.2017 року питання про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядалось на засіданні опікунської ради. Згідно висновку виконавчого комітету Біликовецької сільської ради від 14.03.2017р виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.Даний висновок відповідач у передбаченому законом порядку не оспорив та не спростував.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті (ст. 212 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина ОСОБА_4, дитиною не цікавиться, не надавав жодного матеріального утримання, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив. А тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 є доцільним, а позов підлягає задоволенню.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст.150 Сімейного Кодексу України обов'язку щодо виховання своєї дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_3, як крайній захід, слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4

Поскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача.то до відшкодування підлягають судові витрати понесені позивачем у суммі 1060гр,які складаються із сплаченого позивачем судового збору та витрат,пов»язаних із викликом відповідача у судове засідання.

На підставі ст..150,155,157,164,165,166СК України,ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 Володимирівни-задовольнити.

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати 1060 гр.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 20.10.2018р.

Копію рішення направити відповідачу та 3-м особам для відома.

Суддя: С.І. Оладько