Справа № 758/4626/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Луценко К.І., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентини Володимирівни, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач), звернулась до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Вимоги своєї позовної заяви обґрунтовувала тим, що позивач є племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4. у м. Києві. ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5., у останніх дітей не було. ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, але не оформила її юридично. Після смерті обох відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Найближчим спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її рідний брат, батько заявника-ОСОБА_3., який, в свою чергу, відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї сестри на користь заявника. Остання в свою чергу доглядала за своєю тіткою ОСОБА_4, займалася похованням останньої, а відтак, позивач просила встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4, у зв'язку із чим, звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Додатково надали пояснення по суті поданого позову.

До початку судового засідання від відповідача надійшов відзив, в якому останній просив проводити розгляд справи за відсутності представника з посиланням на прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

До початку судового засідання від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності за посиланням на прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства..

Суд вважає за можливе слухати справу без участі осіб, що не з'явилися на підставі наявних матеріалів, яких зібрано достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_2, виданого Старченківським ЗАГСом Київської обл., про що зроблений відповідний запис № 1032, де в графі батьки зазначені: батько - ОСОБА_7, мати - ОСОБА_8 (а.с. 21). ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною сестрою ОСОБА_6, однак, згідно відповіді Державного архіву Київської області від 28.08.2017 р. № 01-43/1226, вбачається, що у документах архівного фонду «Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області» актового запису про народження ОСОБА_4 не виявлено. Книга реєстрації актових записів про народження по с. Карапиші, Миронівського р-ну (Старченківського), Київської обл. за 1930 р. на зберігання до Державного архіву Київської області не передавалися (а.с. 26).

13.10.1977 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, НОМЕР_3, виданого Печерським ЗАГСом м. Києва, про що було зроблено запис за № 782, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_4» (а.с. 33).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою від 24.07.2017 р. КВ-2017 № 28069, згідно якої, вищевказана квартира перебуває у рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла управління з питань майна Подільської у м. Києві райдержадміністрації від 18.12.2008 р. № 1016 (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 28.04.2016 р. Подільським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про зроблено відповідний актовий запис № 191 (а.с. 36).

В судовому засіданні було встановлено, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дітей не було.

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, але спадщину не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_4. померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, НОМЕР_4, виданого 03.07.2017 р. відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 10550 (а.с. 34).

ОСОБА_6, який в свою чергу, відмовився від прийняття спадщини своєї сестри на користь позивача по справі, вказана обставина підтверджується заявою ОСОБА_6, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. від 31.08.2017 р. за № 2439 (а.с. 14).

Факт родинних відносин позивача та ОСОБА_6, підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_5, виданого відділом ЗАГС Подільського р-ну м. Києва, про що зроблений запис за № 1552, де в графі батьки зазначені: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_13. В подальшому, при укладенні шлюбу заявника з ОСОБА_14, остання змінила прізвище з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 19).

Обставини того, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_4 підтвердили в судовому засіданні свідки: ОСОБА_15 та ОСОБА_16.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала що позивач по справі доглядала за своєю тіткою ОСОБА_4 до смерті останньої та похованням займалася саме вона.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_17 дітей не було, крім того, всіма справами до смерті ОСОБА_4 займалася її рідна племінниця ОСОБА_1

А відтак, наведені вище обставини підтверджують факт того, що позивач зі спадкодавцем ОСОБА_4 є родичами по лінії батька позивача, а саме, рідною племінницею та тіткою.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим наданим доказам.

Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить суд встановити факт родинних відносин з ОСОБА_4. Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом - СК України), сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя.

За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї.

Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 Цивільного Кодексу України - надалі за текстом - ЦК України).

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_4 є рідною племінницею та тіткою, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом. За таких обставин, суд вважає доведеним факт родинних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Згідно заяви від 31.08.2017 р., яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 на користь заявника ОСОБА_1

Разом з тим, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

До того ж, в процесі оформлення документів заявником на спадщину своєї померлої тітки, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демчик В.В. винесено постанову від 02.01.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва на спадщину на АДРЕСА_1, що залишилось після смерті ОСОБА_19, оскільки у ОСОБА_1 (спадкоємець) відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.10).

Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дітей не було. Після смерті ОСОБА_4 найближчими спадкоємцями був рідний брат останньої ОСОБА_6, який, в свою чергу, відмовився від прийняття спадщини своєї сестри на користь заявника по справі, вказана обставина підтверджується заявою ОСОБА_6, яка була посвідчена приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. від 31.08.2017 р. за № 2439 (а.с. 14).

Таким чином, встановлення факту родинних відносин позивача та ОСОБА_4 має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті останньої.

Статтею 76 ЦПК України регламентовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Статтею 263 ЦПК України, регламентовано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про встановлення факту родинних відносин, за яким, визнати позивача рідною племінницею ОСОБА_4 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно квартиру № 101, загальною площею 49,30 кв.м., житловою площею 31,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 3, 4, СК України, ст. 1264 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за № 7 від 30.05.2008 р., ст. ст. 76, 77, 81, 234, 263, 293, 294, 315 - 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Демчик Валентини Володимирівни, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити;

Встановити факт родинних відносин, за яким визнати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) є рідною племінницею ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4. у м. Києві, про що в книзі реєстрації смертей 03.07.2017 р. зроблено відповідний актовий запис № 10550;

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно квартиру № 101, загальною площею 49,30 кв.м., житловою площею 31,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Киїського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк