Справа № 311/2024/18
Провадження № 2/311/826/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 липня 2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

при секретарі Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3., про стягнення боргу за договором позики.

Позивач зазначила, що вона та ОСОБА_4 надали грошову позику відповідачам в сумі 50 000,00 грн. та дві тисячі доларів США, про що 10 грудня 2014 року було укладено розписку в письмовій формі.

Згідно умов договору позики відповідачі зобовязувались повернути позику через один рік та за час користування позикою сплатити відсотки за користування грошима в сумі 5% щомісячно, але в установлений договором строк відповідачі борг не повернули та не сплатили щомісячні відсотки за користування грошима.

Відповідно до витягу Національного банку України, курс 100 доларів США станом на 13 червня 2018 року становить 2 608,7490 грн.. Частка позивача в неповерненому боргу становить половину позиченої суми, а саме: 1 000 доларів США (26 080,00 грн.) та 25 000,00 грн..

Позивач зазначає, що відсотки за користування грошовими коштами за період з 10 грудня 2014 року по 10 червня 2017 року становлять: 26 080,00 х 5% х 30 місяців = 39 120,00 грн. + 26 080, 00 грн. (сума основного боргу) = 65 200,00 грн. та 25 000,00 х 5% х 30 місяців = 37 500,00 грн.+25 000,00 грн. (сума основного боргу) = 62 500,00 грн., а всього загальна сума боргу становить: 65 200,00 грн. + 62 500,00 грн. = 127 700,00 грн. Зазначену суму боргу позивачка просила суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявились, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З викладеного виходить, що підставою для предявлення вимоги позикодавцем до позичальника про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником свого зобовязання.

Згідно ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір позики є укладений з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядок, що встановлені договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядок, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_4 надали грошову позику відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сумі 2 тисячі доларів США та 50 000,00 грн., про що 10 грудня 2014 року було укладено розписку в письмовій формі. Згідно умов позики відповідачі зобовязувались повернути позику через один рік та за час користування грошовими коштами сплатити відсотки в сумі 5% щомісячно (а.с.5). Проте в установлений договором строк та до теперішнього часу відповідачі борг не повернули та не сплатили щомісячні відсотки за користування грошима.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 09 лютого 2018 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 59 664,00 грн. за умовами вищевказаного договору позики від 10.12.2014.

Частка позивача в неповерненому боргу становить половину позиченої суми, а саме: 1 000 доларів США (26 080,00 грн.) та 25 000,00 грн..

Відповідно до витягу Національного банку України, офіційний курс гривні до 100 доларів США станом на 13 червня 2018 року становить 2608,7490 грн. (а.с.6-7).

Відсотки за користування грошовими коштами позивача за період з 10 грудня 2014 року по 10 червня 2017 року становлять: 26 080,00 х 5% х 30 місяців = 39 120,00 грн. + 26 080, 00 грн. (сума основного боргу) = 65 200,00 грн. та 25 000,00 х 5% х 30 місяців = 37 500,00 грн.+25 000,00 грн. (сума основного боргу) = 62 500,00 грн., а всього загальна сума боргу становить: 65 200,00 грн. + 62 500,00 грн. = 127 700,00 грн., що підтверджено розрахунком, який міститься в позовній заяві.

Приймаючи до уваги положення принципу диспозитивності цивільного судочинства, за яким суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог, а також той факт, що розписка, яка підтверджує боргові зобовязання відповідачів знаходиться у позивача ОСОБА_1, доказів повернення заборгованості за договором позики в ході судового розгляду справи відповідачами до суду не надано, суд приходить до висновку, що боргові зобов'язання, визначені у розписці від 10 грудня 2014 року відповідачами не припинені, сума заборгованості за договором позики до теперішнього часу не повернута, тому підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача у повному обсязі в розмірі 127 700,00 грн..

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору в розмірі 1 277 грн. 00 коп. по 638 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 81, 82, 263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_3), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, - 127 700,00 (сто двадцять сім тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_3), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір по 638 грн. 50 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5