Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.

при секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП ВЖРЕП-11 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Корольовського райсуду м.Житомира з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП ВЖРЕП-11 з вимогою виселити відповідачів без надання іншого житлового приміщення з квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала і просила у його задоволенні відмовити.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Судом встановлено, що на підставі листа виконкому Житомирської міської ради від 20.01.1995 р. № 3-69 сім»ї ОСОБА_1 в складі трьох осіб було надано дозвіл на проживання у кімнаті 18 в будинку 69 по вул.Східній в місті Житомирі, в яку вони вселилися у січні 1995 року і проживають там до теперішнього часу. (а.с.52)

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано у вказаному житловому приміщенні 03.07.2008 року без обмеження будь-яким строком; відповідно до штампу реєстрації місця проживання в її паспорті.

Рішенням виконкому Житомирської міської ради № 537 від 23.07.2008 р. вказане житлове приміщення було включене до фонду житла для тимчасового проживання громадян.

Рішенням Корольовського райсуду м.Житомира від 13.06.2017 р. в цивільній справі № 296/2953/17 визнано незаконним та скасовано рішення виконкому Житомирської міської ради № 537 від 23.07.2008 р. в частині включення квартири АДРЕСА_2 до фонду житла для тимчасового проживання громадянках (101).

Цим рішенням встановлено, «що позивачі ОСОБА_2 з 1995 року проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, доказів проживання в даній квартирі квартирантів, а не позивачів відповідачем не надано»(а.с. 101).

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У довідці КВЖРЕП № 11 від 15.04.2016 р. за № 03/136 вказано, що ОСОБА_1 дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і заборгованості у нього по квартплаті немає.

Особові рахунки для надання комунальних послуг та оплату квартирної плати за спірне житло відкриті на ім»я ОСОБА_1.

Відсутність у ОСОБА_1 ордера на вселення у вказане житлове приміщення не є підставою для виселення із житлового приміщення і не є безперечним доказом їх самоуправного вселення у спірне житло.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самочинно вселились у спірне житлове приміщення і з цих підстав підлягають виселенню.

Відповідачі ОСОБА_2 подали до суду заяву про застосування до позовних вимог про виселення трирічного строку позовної давності, оскільки протягом 23 років вони постійно та відкрито проживають у вказаній квартирі, оплачують квартирну плату та комунальні послуги, здійснюють поточні ремонти квартири, про що позивачу та третій особі по справі достовірно відомо.

Позивач не подав до суду заяву про поновлення процесуального строку.

Відповідно до вимог ст.267 ЦК України сплив позовної давності є окремою підставою для відмови у позові.

Зміст складених комісією КВЖРЕП-11 актів від 29.05.2015 р., 15.10.2015 р. , 10.12.2015 р. про те, що у спірній квартирі ОСОБА_2 не проживають, а живуть квартиранти ОСОБА_4, суперечить змісту позовної заяви позивача про виселення ОСОБА_2 із квартири, оскільки неможливо виселяти того, хто в квартирі не проживає. Вказані акти не підписані ОСОБА_2. Із змісту актів вбачається, що члени комісії до спірної квартири не заходили і таким чином на бачили хто в ній живе. В цих актах не має відомостей про рік народження, місце реєстрації та паспортній дані обох ОСОБА_4, які ці акти також не підписали.

Особи відповідачів ОСОБА_4 позивачем та третьою особою не встановлені, з їх участю будь-які документи не складались.

Згідно наявних в справі довідок адресного бюро, отриманих на запит суду, місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у місті Житомирі, не зареєстровано (а.с. 17,18).

Суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів.

Житловий кодекс України не містить такого юридичного терміну як «квартирант». Позивач не надав суду договір піднайму спірного жилого приміщення між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який повинен був бути укладений відповідно до вимог ст.91 ЖК України.

Таким чином, позивач не довів самоуправне вселення ОСОБА_4 у спірне житло та їх проживання у ньому, не надав суду належних та допустимих доказів проживання в даній квартирі ОСОБА_4, особи яких можливо ідентифікувати, а також не спростував доводи ОСОБА_2 про їх особисте проживання у цій квартирі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, 82, 258, 263, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.383,386,387,391 ЦК України, ст.116 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа КП ВЖРЕП-11 про виселення без надання іншого житлового приміщення -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: Житомирська міська рада, м.Житомир, пр.Корольова, 4/2,10014

Відповідачі: ОСОБА_2, АДРЕСА_3, 10000.

ОСОБА_1, АДРЕСА_3,

10000.

ОСОБА_4 місце проживання та реєстрації невідомі.

ОСОБА_3 місце проживання та реєстрації невідомі.

Третя особа: КВЖРЕП-11 Житомирської міської ради

вул. Гоголівська,16. м.Житомир 10012

Cуддя Р. А. Галасюк