Провадження № 4-с/127/21/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Бедрак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -
ОСОБА_1 щомісячно з 01.07.2014 року здійснював аліментні платежі. Станом на 01.03.2018 року переплата становить 8545,00 грн.
02.03.2018 року останній отримав поштою постанову державного виконавця Калиівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 від 27.02.2018 року про арешт майна боржника.
ОСОБА_1 вважає, що при винесенні вказаної постанови працівник виконавчої служби не дотримався вимог законів та нормативно правових актів та порушив його майнові інтереси.
Згідно уточнених вимог ОСОБА_1 просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 щодо не зняття арешту на все, належне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, рухоме та нерухоме майно, накладеного постановою від 27.02.2018 року; зобовязати державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 скасувати постанову про арешт, накладений на все, належне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, рухоме та нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника, за виконавчим провадженням серії ВП № 44274508, яка видана 27.02.2018 року державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2
Сторони по справі в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомлено.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження № 44274508, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно із ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 56 ЗУ «Провиконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Судом встановлено, що 27.02.2018 року державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення арешту на майно, що належить боржнику.
Згідно довідки розрахунку державного виконавця Баранова Ю.Ю., яка була подана вже після винесення постанови про накладення арешту на майно, що належить боржнику, у останнього переплата станом на 01.02.2018 року становить 8545,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що скарга в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 при винесенні постанови про накладення арешту на майно від 27.02.2018 року не підлягає задоволенню, так як, оскільки на момент винесення даної постанови у державного виконавця були відсутні докази сплати аліментів боржником ОСОБА_1
Що стосується вимоги про скасування постанови про арешт майна боржника, суд зазначає наступне.
Частиною 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.
Як зазначалося вище, згідно довідки розрахунку державного виконавця Баранова Ю.Ю., у ОСОБА_1 переплата станом на 01.02.2018 року становить 8545,00 грн.
Враховуючи вищевикладене у суду є всі підстави вважати, що постанова державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно боржника від 27.02.2018 року є неправомірною, а тому підлягає скасуванню.
Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюються гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.
Згідно із ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і права заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 задовольнити частково.
Скасувати постанову державного виконавця Калинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про арешт майна боржника від 27.02.2018 року, накладений на все належне ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, рухоме та нерухоме майно.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя О.О. Жмудь