Справа № 466/6935/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/1425/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на судовий наказ Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2017 року в складі судді Невойта П.С. в справі за заявою Львівського комунального підприємства «Рясне-402» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 боргу за спожиті житлово-комунальні послуги,-

встановила:

25.09.2017 року ЛКП «Рясне-402» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_4 боргу за комунальні послуги (холодне та гаряче водопостачання) в сумі 1673,52 грн., оскільки на попередження останні не реагували, не вживали заходи для погашення заборгованості.

27.09.2017 року Шевченківський районний суд м. Львова за заявою ЛКП «Рясне-402» видав судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 боргу за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 1673,52 грн. та 800 грн. судового збору в користь стягувача.

18.10.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про скасування судового наказу 466/6935/17 2н/466/386/17.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу 466/6935/17 2н/466/386/17 за заявою ЛКП «Рясне-402» про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_2, Возняк Вадима Євгеновича боргу за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 1673,52 грн. та 800 грн. судового збору в користь стягувача - залишено без задоволення.

Судовий наказ Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2017 року представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що в судове засідання по розгляду заяви про скасування судового наказу, боржник не з»явилася, оскільки не отримувала повідомлення про час та місце розгляду справи, відтак суд порушив принцип змагальності.

Крім цього, на час розгляду справи ще не було розглянуто звернення ОСОБА_2 в Львівському центрі надання безоплатної правової допомоги та не надано адвоката для захисту прав.

Вважає, що суд першої інстанції не з»ясував усі фактичні обставини справи та не сприяв повному та всебічному розгляду справи, тому судовий наказ є незаконним та необґрунтованим.

В додаткових поясненнях до судового наказу зазначає, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа № 466/5477/17 за позовом ЛКП «Залізничнетеплоенерно» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплоенергію з 01 грудня 2014 року по 30 квітня 2016 року, відтак місцевий суд не встановив, що за надання послуг з постачання гарячої води заявлені вимоги, як ЛКП «Рясне-402» так і ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Просить скасувати судовий наказ Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Ухвалою про призначення справи до розгляду від 29 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, без їх виклику, про день та час розгляду справи учасники були повідомлені судовою повісткою-повідомленням (а.с. 94-97), оскільки явка учасників справи не є обов»язковою.

За відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Тобто, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст.161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу ЛКП «Рясне-402» покликався на те, що боржники є споживачами послуг, які надаються підприємством, на попередження щодо добровільної сплати оплати боргу останні не реагували, не вживали заходи для погашення заборгованості, яка станом на 22.09.2017 року становила 1673,52 грн.

Оскаржуваним судовим наказом стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 1673,52 грн. боргу за спожиті житлово-комунальні послуги та 800 грн. судового збору в користь стягувача.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 не надала суду докази про сплату заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги або інших доказів, що підтверджують відсутність боргу, жодним чином не обгрунтувала підтсав для скасування судового наказу.

Також, суд зазначив, що не надано жодних інших доказів відповідно до яких суд міг би дійти висновку про скасування судового наказу.

Переглядаючи справу колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 105 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Зазначені положення також роз'яснені для боржника у спірному судовому наказі (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 8 та 9 ст.105-1 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Змінений судовий наказ чи судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, для боржника, який незгоден із судовим наказом, встановлений спеціальний порядок звернення до суду апеляційної інстанції у справі наказного провадження, який полягає у дотриманні вказаної послідовності, що забезпечує боржнику право висловити свої заперечення проти судового наказу у заяві про його скасування, що розглядається судом першої інстанції, який його видав.

В свою чергу, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, незважаючи на видачу судового наказу 27.09.2017 року, постановлення ухвали суду від 30.10.2017 року про залишення без задоволення заяви про скасування судового наказу та подання апеляційної скарги 04.12.2017 року (конверт) на судовий наказ за час дії ЦПК України в редакції закону від 18.03.2004 року, розгляд даної справи необхідно проводити за правилами, які діють після набрання чинності відповідної редакції ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року).

За змістом ч. 3 ст. 167 ЦПК України (в редакції закону, що дії з 15 грудня 2017 року) судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

З наведеного вище слідує, що оскарження судового наказу не передбачено, проте він може бути скасований у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Поряд з цим, статтею 170 ЦПК України регламентовано порядок розгляду заяв про скасування судового наказу.

Зокрема, частиною 3 ст. 171 ЦПК України зазначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Наведене дозволяє дійти висновку про те, що законодавець пов»язує фактично обов'язок суду скасувати виданий судовий наказ з відсутністю підстав для повернення заяви, які визначені статтею 170 ЦПК України.

Заперечуючи вимоги заяви про видачу судового наказу представник боржників ОСОБА_3 покликається на судове рішення у справі № 466/4090/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 2065 грн. заборгованості за теплоенергію (а.с. 56-57).

З розрахунку суми боргу за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води вбачається, що така розрахована за період з липня 2014 року (а.с. 57).

Згідно листа ЛКП «Залізничнетеплоенерго» боржнику ОСОБА_2 проведено перерахунок за гаряче водопостачання за період з 20.09.2014 року по 31.08.2016 року, внесено пільгу по посвідченню учасника бойових дій та зазначено, що сума заборгованості становить 5466 грн.

При цьому, вимоги за заявою ЛКП «Рясне-402» про видачу судового наказу охоплюють також період з травня 2015 року по серпень 2016 року.

Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та постановив помилкову увалу про залишення без задоволення заяви про скасування судового наказу.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Станев проти Болгарії», 2012 року, «Совтрансавто-холдинг проти України»,2002 рік та інші сформована усталена практика, згідно якої право на доступ до суду не визнається абсолютним, оскільки можуть існувати правомірні обмеження. До неправомірних обмежень суд, зокрема відносить надмірний формалізм, тобто такий жорстокий спосіб тлумачення процесуальних вимог, що створює фактично непереборні перешкоди для певних категорій заявників, перетворюючи право на суд на «ілюзорне право».

Таким чином, враховуючи наявність апеляційного провадження по перегляду судового наказу Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2017 року, положення ЦПК України в редакції закону від 03.10.2017 року в контексті повноважень апеляційного суду з цього приводу, колегія суддів приходить переконання про те, що з метою уникнення надмірного формалізму та забезпечення права особи на судовий захист судовий наказ необхідно скасувати з одночасним роз»ясненням Львівському комунальному підприємству «Рясне-402» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Судовий наказ Шевченківського районного суду міста Львова від 27 вересня 2017 року скасувати.

Роз»яснити Львівському комунальному підприємству «Рясне-402» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк