_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/105/18
Провадження № 2/520/3517/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання - 65025, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 25.02.2002 року Київським РВ м. Одеси, в м. Одесі та Одеській області не зареєстрований) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 16.03.1990 року Відділом ЗАГСу Київського РВК м. Одеси, актовий запис № 323. При цьому позивач посилається на те, що на теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2000 року, шлюбні відносини припинені. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін дітей немає, спору щодо спільного майна немає. Оскільки подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливі позивач звертається до суду із позовом.

Ухвалою від 17.01.2018 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні 10.04.2018 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, в подальшому до суду не з'явилась надала заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності. На додаток надав до суду повторне свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане 27.06.2007 року, серія НОМЕР_2, з якого вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували 16.03.1990 року шлюб, актовий запис №323.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 16.03.1990 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №323, що слідує з свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3, виданого 16.03.1990 року відділом ЗАГСу Київського РВК м. Одеси. Вказане свідоцтво викладено російською мовою та прізвище сторін по справі вказане "ОСОБА_1". /а.с.5/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, на теперішній час подружні стосунки між ними не підтримуються з 2000 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час не заявляють, від шлюбу у сторін дітей немає.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Оскільки шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_4, виданий 25.02.2002 року Київським РВ м. Одеси, в м. Одесі та Одеській області не зареєстрований) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання - 65025, АДРЕСА_1), зареєстрований 16.03.1990 року у відділі ЗАГСу Київського РВК м. Одесси, актовий запис №323, які від шлюбу дітей не мають, - розірвати.

Шлюб між сторонами вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.