АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/11956/15-ц

Провадження № 22-ц/787/838/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Кухарець В.М.,

Рішення ухвалене в м. Рівне Рівненської області

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Шимків С.С., Хилевич С.В.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю представників сторін адвокатів ОСОБА_2, Панас В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року в справі № 569/11956/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_4 та з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог поданої 28 вересня 2016 року, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в сумі:

- заборгованість по кредиту строкова - 17082,99 доларів США;

- заборгованість по кредиту прострочена - 9491,86 доларів США;

- заборгованість по процентах прострочена - 3787,76 доларів США;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності - 89506,35 грн.;

- заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 23334,44 грн., а всього - 30362,61 доларів США та 112840,79 грн., а також сплачений при пред'явленні позову судовий збір в сумі 6321 грн. 83 коп.

21 жовтня 2015 року ОСОБА_6 подано зустрічний позов до ПАТ АБ «Укргазбанк», в якому просила розірвати кредитний договір № 08/08/К-МБ-4, укладений 08.02.2008 року між ВАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_6

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року первісний позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 30362 доларів США 61 центів та 112840 грн. 79 коп. за кредитним договором та договором поруки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» судові витрати в сумі 6321 грн. 83 коп.

Залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ПАТ АТ «Укргазбанк» про розірвання кредитного договору.

Вважаючи вказане судове рішення незаконним, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції неповно з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Зазначає, що 08.02.2008 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Укргазбанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті № 08/08/К-МБ-04, відповідно до якого позивач надав грошові кошти в розмірі 60000 доларів США. Цього ж дня, 08.02.2008 року, між поручителем ОСОБА_4 та ПАТ «Укргазбанк» було укладено договір поруки № 08/08/К-МБ-04. В позовних вимогах Банк посилається на те, що поручителю 25.05.2015 року було надіслано письмову вимогу №50301/355/2015 про усунення порушень та виконання зобов'язань по кредитному договору. Проте, така претензія не була надана ОСОБА_4, не як до поручителя за договором поруки, а як до майнового поручителя по договору іпотеки. В той же час така претензія майновому боржнику була надіслана раніше 15.10.2014 року за № 50301/757/2014. Дана претензія від 15.10.2014 року свідомо не надавалась Банком при поданні позовної заяви. Це означає, що суду було достеменно відомо, що протягом встановленого законом строку необхідне попередження на адресу поручителя не надходило, але суд зробив хибний висновок щодо задоволення позову ПАТ «Укргазбанк». Дана претензія була у її довірителя ОСОБА_4, який перебував за кордоном та не міг подати її в якості доказу до суду. Пункт 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України надає їй право надати цей доказ разом з апеляційною скаргою з обґрунтуванням неподання його в суді першої інстанції.

Вказує, що право вимоги до поручителя сплило протягом 6 місяців після надіслання вказаної заяви, і позовну заяву рахуючи що повідомив довірителя про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач мав би подати до 15.04.2015 року, але позов був поданий 19.08.2015 року - майже через 10 місяців після надіслання претензії. Суд першої інстанції вийшов за межі строків позовної давності та не з'ясував всіх обставин справи. Представник ОСОБА_5 по довіреності не подавала відповідної заяви про застосування строків позовної давності по причині відсутності юридичної освіти, а суд не роз'яснив представнику, що вона в інтересах довірителя має таке право.

Згідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного кредитного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Додатковою істотною умовою припинення договору поруки вважає безпідставне, в односторонньому порядку, збільшення Банком відсотків за користування кредитом. Збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Панас В.С. вказує, що банк в односторонньому порядку не збільшував відсоткову ставку до 13,5%, а збільшення відсоткової ставки передбачено п. 1.1 кредитного договору в разі виникнення простроченої заборгованості і не потребує внесення змін до кредитного договору та поруки.

Вимога банку від 15.10.2014 року не передбачала дострокового повернення кредиту, а лиш простроченеої заборгованості. Подавши вимогу про дострокове повернення кредиту в 2015 році, банк не пропустив шестимісячний строк щодо поручителя.

Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В ході апеляційного розгляду представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - адвокат Панас В.С. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», як кредитодавцем, та позичальником ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №08/08/К-МБ-04, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 60000 доларів США на строк з 08 лютого 2008 року по 07 лютого 2020 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних.

Того ж дня, 08 лютого 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», як кредитодавцем, поручителем ОСОБА_4 та позичальником ОСОБА_6 був укладений договір поруки №08/08/П-МБ-04, за умовами якого поручитель поручився перед кредитодавцем за виконання позичальником її зобов'язань за кредитним договором №08/08/К-МБ-04 від 08.02.2008 р., при цьому поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитодавцем за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Взяті на себе зобов'язання згідно Кредитного договору, щодо надання відповідачу кредиту, банком були виконанні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки умови договорів, як позичальником так і поручителем виконувалися неналежно, то в серпні 2015 року банк звернувся до суду за захистом свого порушеного майнового права та інтересу, а саме про стягнення солідарно з відповідачів на користь 30362,61 доларів США та 112840,79 грн.

Згідно зі ст.553, ст.554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідачі не спростували відповідними доказами пред'явлені до них банком позовні вимоги та виходячи встановлених судом обставин по справі і визначених відповідно до них правовідносин, обґрунтовано задовольнив позов.

Покликання апелянта на претензію банку майновому боржнику ОСОБА_4 від 15.10.2014 року за № 50301/757/2014, як на доказ, який долучений до апеляційної скарги не заслуговує на увагу.

Відповідно до ст.38 ЦПК України (в редакції діючої на той час) інтереси поручителя та співвідповідача по справі представляла за дорученням ОСОБА_5, однак всупереч вимог ст.131 ЦПК України вона такого доказу не подала.

Крім того, слід зазначити, що претензія банку від 15.10.2014 року за № 50301/757/2014 містила вимоги про сплату лише простроченої заборгованості, а не про дострокове повернення кредиту в повному обсязі та й сама вимога стосувалась ОСОБА_4, як іпотекодавця, а не поручителя.

Відповідно до п.35 Постанови Пленуму ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Банк підтвердив понесені ним судові витрати, усього в сумі 6321 грн. 83 коп., які були стягнуті на користь банку солідарно зі співвідповідачів, тому в цій частині рішення місцевого суду слід змінити та понесені витрати покласти на відповідачів в рівних долях - по 3160,92 грн. з кожного.

В решті судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково .

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року змінити в частині стягнення судових витрат та викласти в такій редакції:

стягнути в рівних долях з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ АТ "Укргазбанк" судові витрати в сумі 6321 грн. 83 коп.

В решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2018 року.

Головуючий С.В.Боймиструк

Судді : С.В.Хилевич

С.С.Шимків