03.09.2018 227/2323/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 вересня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубікон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року голова ОСББ «Рубікон» ОСОБА_2 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з останнього на користь ОСББ «Рубікон» заборгованість по внескам та платежам співвласників багатоквартирного будинку за період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року в сумі 1937, 66 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником квартири № 18 (загальною площею 53,9 кв.м.) та відповідно співвласником багатоквартирного АДРЕСА_1, в якому створено ОСББ «Рубікон», а також фактичним споживачем послуг з обслуговування будинку. Позивач безперебійно та якісно надавав експлуатаційні послуги, однак боржник ОСОБА_1 систематично не сплачує як за спожиті ним комунальні послуги, так і за послуги з обслуговування будинку, про що останнього було сповіщено та повідомлено про відповідальність споживача й можливі наслідки невиконання зобов'язань. У зв'язку з чим, станом на 01 квітня 2018 року за боржником утворилась заборгованість розмірі 1 937,66 грн. за період з листопада 2016 року по березень 2018 року. Просив стягнути з відповідача заборгованість та понесені ним судові витрати.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, однак від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі, в якій він на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

ОСББ «Рубікон» здійснює функції утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території АДРЕСА_1, здійснюючи повноваження, відповідно до вимог Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Статуту ОСББ «Рубікон».

Загальними зборами ОСББ «Рубікон» 24 лютого 2013 року головою правління обрано ОСОБА_2, що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів ОСББ «Рубікон» від 24 лютого 2013 року. (а.с.11)

Згідно ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання, крім іншого, має право відповідно до законодавства та статуту: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об'єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об'єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Згідно ст. 10 вищевказаного Закону України, а також п. 4.5 Статуту ОСББ «Рубікон» до виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься затвердження кошторису та інші фінансові питання. Кошторис повинен передбачати такі статті витрат: витрати на утримання і ремонт спільного майна; витрати на оплату комунальних та інших послуг; витрати фондів об'єднання, інше. ( а.с. 24) Крім того, ст. 10 Закону передбачено, що до компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об'єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об'єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір стосовно сплати внесків та платежів співвласників багатоквартирного будинку.

Судом встановлено, що у квартирі за адресою АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 16 листопада 2009 року, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації Добропільської міської ради № 17-16/698 від 19 червня 2018 року. (а.с.43)

Згідно довідки про склад сім'ї №17/1887, виданої 30 березня 2018 року Відділом реєстрації Добропільської міської ради, за вищевказаною адресою зареєстровані ще ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36), що також підтверджується довідкою голови правління ОСББ «Рубікон» ОСОБА_2, відповідно до якої за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані три особи: ОСОБА_1, тобто відповідач по справі, ОСОБА_3 - дружина відповідача та ОСОБА_4 - донька відповідача. (а.с.38)

Однак, згідно довідки № 51 від 02 квітня 2018 року, виданої головою ОСББ «Тополя», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з травня 2014 року і по теперішній час проживають без реєстрації за адресою АДРЕСА_2. (а.с.39)

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов'язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Крім того, п. 8.1. Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубікон», викладеного у новій редакції у 2016 році, передбачено, що при прийнятті на власний баланс об'єднання всього житлового комплексу і вибору форми керування неподільним і загальним майном через статутні органи об'єднання між об'єднанням і кожним власником житлового і нежилого приміщення укладається договір на основі Типового договору, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (а.с.27). У випадку відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання і ремонт неподільного майна і відповідної частки загального майна, об'єднання має право звернутися в суд для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. (а.с.28)

Пунктом 2.5. Статуту передбачено, що для забезпечення власниками приміщень виконання своїх обов'язків, об'єднання має право вимагати своєчасної і в повному обсязі сплати встановлених Законом і Статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань у резервний і ремонтний фонди, та звертатися до суду з позовом про стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються сплачувати ці внески. (а.с.22)

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку та прибудинкової території будинку № 30. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг.

Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично надані житлово-комунальні послуги, оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частинами 1, 2 статті 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт загального майна та в інших спільних витратах у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у користуванні фізичних або юридичних осіб.

Статтею 10 вищевказаного Закону України передбачене право на оскарження в судовому порядку рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Протоколом зборів ОСББ «Рубікон» від 10 вересня 2016 року, було затверджено підвищення тарифів та встановлено квартирну плату за 1 кв.м. у розмірі 1,8 грн. (а.с.32)

Крім того, 12 липня 2017 року зборами співвласників багатоповерхового будинку «Рубікон» вирішено підвищити тарифи за квартирну плату з 1,80 грн. до 2,76 грн. за 1кв.м. (а.с.33), які відповідно до довідки голови ОСББ «Рубікон» застосовуються з 01 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлені ОСББ «Рубікон» тарифи є чинними і в судовому порядку не оскаржувалися.

Судом встановлено, що розрахунок по внескам і платежам здійснений ОСББ за тарифами затвердженими протоколом загальних зборів співвласників.

Як вбачається з довідки про заборгованість по квартирній платі ОСББ «Рубікон» власника кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ним було здійснено оплату комунальних послуг за тарифами 1,80 грн. за 1 кв.м., який діяв з жовтня 2016 року, що дає підстави вважати, що ним прийняті на себе зобов'язання по сплаті квартирної плати за затвердженими зборами тарифами.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п. 11.3 Статуту ОСББ «Рубікон» в обов'язки члена об'єднання співвласників багатоквартирного будинку входить своєчасна і в повному обсязі сплата належних платежів та внесків.

З довідки про заборгованість по квартирній платі ОСББ «Рубікон» власника кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вбачаться, що заборгованість виникла з листопада 2016 року та рахується по березень 2018 року і складає за розрахунком позивача 1937,66 грн.

Таким чином, своєчасно, за встановленими загальними зборами співвласників будинку ОСББ «Рубікон» тарифами, розмір внесків відповідачем не сплачується, в результаті чого утворилася заборгованість.

Будь - яких доказів з приводу того, що відповідач відмовляється від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі є споживачем послуг позивача по утриманню та обслуговуванню житлового будинку та прибудинкової території, але оплату за них з листопада 2016 року по березень 2018 року не здійснював, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1937,66 грн. Відсутність договору між позивачем та відповідачем на надання послуг по утриманню та обслуговуванню житлового будинку не позбавляє відповідача обов'язку проводити оплату за фактично отримані послуги.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по внескам та платежам співвласників багатоквартирного будинку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн., сплата яких підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням, слід стягнути в повному обсязі.

Крім того, судом встановлено, що 07 червня 2018 року між позивачем та адвокатами Мавроді Р.Ф. укладено договір № 07-06-18 про надання правничої допомоги (а.с.4).

На підтвердження виконаних робіт позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у розрахунку суми гонорару за правничу допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера.(а.с.8-9).

Згідно положень ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки позивачем надано належні докази щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних ним робіт, зокрема розрахунок суми гонорару за правничу допомогу і квитанцію до прибуткового касового ордера (а.с.8-9) та їх вартості, пред'явлена до стягнення сума не виходить за граничні рамки, встановлені ст.137 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс при розгляді цивільної справи, у розмірі 2000 грн.

На підставі викладено, керуючись ст. 68 ЖК України,ст.ст. 7-9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 10, 16, 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 279, 280-284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубікон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубікон» (, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1) заборгованість по внескам та платежам співвласників багатоквартирного будинку за період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року у розмірі 1937 (однієї тисячі дев'ятсот тридцяти семи) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубікон» (, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (однієї тисячі сімсот шістдесяти двох) грн. 00 коп. та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 2000 (двох тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.С. Мацишин

03.09.2018