Справа №442/5489/18
Провадження №2/442/1912/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської обл.

в складі головуючого - судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря Харіва І.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу № 442/5489/18 за позовом ОСОБА_1 до Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із позовною заявою до Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є одна і та ж особа, та була матір'ю ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та бабусею ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право приватної власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, житловий будинок АДРЕСА_3, загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 8,8 кв м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її бабуся - ОСОБА_3. На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_3, разом із своїм сином (батьком позивачки) - ОСОБА_5, який вступив в управління спадковим майном своєї матері ОСОБА_3 після її смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із належних останній на праві власності земельних ділянок - кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку АДРЕСА_3. Оскільки ОСОБА_5 після смерті своєї матері - ОСОБА_3, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, то він, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, незважаючи не те, що не отримав свідоцтва про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачки - ОСОБА_5. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із належних йому 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 та успадкованих ним після смерті ОСОБА_3 земельних ділянок та житлового будинку АДРЕСА_3. У визначений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернулася із відповідною заявою до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори. 04 липня 2013 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_5, а саме 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1, є його дочка - ОСОБА_1 Право власності на вищевказане нерухоме майно нею було зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Однак, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 на земельні ділянки - кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житловий будинком АДРЕСА_3, так як були відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно та рекомендовано їй звернутися до суду. Також нотаріусом було звернуто увагу на те, що із поданих позивачкою документів неможливо встановити факт наявності родинних відносин між її батьком ОСОБА_5 та її бабусею ОСОБА_3, оскільки у Свідоцтві про смерть від 29 листопада 2000 року Серія НОМЕР_4 ім'я останньої зазначено як «ОСОБА_3», а не «ОСОБА_3». Отже, через наявні відмінності у написанні імені бабусі позивачки у даному документі існує сумнів у наявності родинних відносин між бабусею та батьком позивачки - ОСОБА_5, у зв'язку з чим, позивачка звернулася до суду з даним позовом

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просив розглядати справу без їхньої участі, позов визнають та просять задоволити.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, дійшов висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 29 листопада 2000 року зроблено запис за № 19 згідно Свідоцтва про смерть від 29 листопада 2000 року Серія НОМЕР_4 (а/с12) .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із належних останній на праві власності земельних ділянок - кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_6 від 13.02.2004 р. та державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_5 від 13.02.2004 р. та житлового будинку АДРЕСА_3 (а/с 14-15).

Оскільки ОСОБА_5 після смерті своєї матері - ОСОБА_3, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, то він, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, незважаючи не те, що не отримав свідоцтва про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачки - ОСОБА_5, про що 12 липня 2012 року складено відповідний актовий запис №457, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 12 липня 2012 року Серія НОМЕР_7 (а/с 24).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із належних останньому 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1 та успадкованих ним після смерті ОСОБА_3 земельних ділянок та житлового будинку АДРЕСА_3.

04 липня 2013 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_5, а саме 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1, є його дочка ОСОБА_1 Право власності на вищевказане нерухоме майно нею було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 липня 2013 року № 5702111.

Однак, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_5 на земельні ділянки - кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житловий будинком АДРЕСА_3, так як були відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно та рекомендовано їй звернутися до суду (п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Також нотаріусом було звернуто увагу на те, що із поданих нею документів неможливо встановити факт наявності родинних відносин між її батьком ОСОБА_5 та її бабусею ОСОБА_3, оскільки у Свідоцтві про смерть від 29 листопада 2000 року Серія НОМЕР_4 ім'я останньої зазначено як «ОСОБА_3», а не «ОСОБА_3». Отже, через наявні відмінності у написанні імені бабусі позивачки у даному документі існує сумнів у наявності родинних відносин між бабусею та батьком позивачки - ОСОБА_5

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Факт наявності між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 родинних відносин, а саме, що вона є матір'ю ОСОБА_5 підтверджується документами, які додані до позовної заяви.

Згідно Свідоцтва про народження від 31 серпня 1978 року Серія НОМЕР_10 зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а/с 27).

У Свідоцтві про народження ОСОБА_5 ОСОБА_10 НОМЕР_9, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьками останнього зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а/с 28).

Крім того, підтвердженням того, що ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_5, є довідка Солонської сільської ради від 05 червня 2018 року № 353, де зазначено, що на день своєї смерть (ІНФОРМАЦІЯ_2 року) ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_3, разом із своїм сином - ОСОБА_5 (а/с 13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_12, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а/с11).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи з положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз'яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак їй в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_3, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачка на підставі закону є його спадкоємцем по закону, яка прийняла спадщину та після смерті батька вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено з наданням правового обґрунтування, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі п.5 ст. 268 ЦПКУкраїни датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є однією і тією ж особою, та була матір'ю ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та бабусею ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право приватної власності на спадкове майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7927 га, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,1099, які розташовані на території Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та житловий будинок АДРЕСА_3, загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 8,8 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.Б. Нагірна