ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №485/210/18
Провадження №2-о/477/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Снігурівська районна державна адміністрація Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до із заявою, в якій просить встановити факт належності йому державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-МК № 014531, площею 36,9 га для ведення селянського господарства, що розташована на території Киселівської сільської ради, який виданий на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 27 травня 1996 року № 201-р, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 2191 та Державного акту на право приватної власності на землею серії ІІ-МК №005887, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 27 травня 1996 року № 201-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за №139, виданого 29 листопада 1996 року.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що через розбіжність в написанні його прізвища у даному правовстановлюючому документі та його особових документах, а також неможливістю підтвердження даного факту в адміністративному порядку, він позбавлений можливості здійснити реєстрацію своїх прав як користувача даного майна у державному реєстрі речових прав та на належне використання свого права.

Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просив судове засідання провести за його відсутності, заяву свого довірителя підтримав.

Заінтересована особа головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області свого представника не направила, надіслала відзив з приводу даної заяви, заперечуючи проти задоволення заяви з мотивів ненадання заявником матеріалів, за якими можливо встановити належність ОСОБА_1 даних державних актів. Вказує, що у розпорядженні голови Снігурівської РДА від 27.05.1996 року №201-р «Про надання земельної ділянки для ведення селянського господарства Заець (так у документі) Я.М.». Саме з написання прізвища заявника у розпорядженні як Заець вважає, що на дату видачі державних актів, документ, що посвідчував особу містив прізвище «Заець» (а.с. 26). В той же час, своїй заяві від 11.07.2018 року зазначає, що на час набуття у власність даних земельних ділянок витребування у набувача земельної ділянки документа, що посвідчував його особу не передбачалось. На той час в органах влади копіювально-множильна техніка була відсутня, в архівній установі нормативно-правові акти (рішення) зберігаються без документів, які були підставою для видачі таких актів, так як останні не є документами постійного зберігання (а.с. 59).

Виходячи з письмових пояснень заінтересованої особи, остання заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 лише з мотивів невідповідності прізвища особи, що зазначене у розпорядженні Снігурівської РДА від 27.05.1996 року №201-р і паспортному документу заявника.

За даними Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області Вітовського ВП від 11.05.2018 року, ОСОБА_1, 07.09.1956 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1 поспартувався у звязку з обміном паспорта зразка 1974 року серії ІІ-ЖД №521774 від 25.11.1976 року новим паспортним документом серії ЕО №194827 від 28 листопада 1996 року (а.с. 46).

Тобто, дійсно на час прийняття розпорядження Снігурівської РДА від 27.05.1996 року №201-р, заявник мав інший паспортний документ.

У самих Державних актах, виданих 29 листопада 1996 року на підставі вище вказаного розпорядження, в якому прізвище заявника зазначено як «Заець» його прізвище у правовстановлюючих документах зазначено як «Заєць» (а.с. 8-10), що свідчить про відхилення від написання прізвища особи представниками органну влади від його паспортного документу та ніяким чином не спростовує прийняття розпорядження про передачу земельних ділянок саме на його користь.

Натомість належність даних правовстановлюючих документів Державних актів на право постійного користування землею ІІ-МК №014531 від 29 листопада 1996 року та на право приватної власності ІІ-МК №005887 від 29 листопада 1996 року саме заявнику слідує зі змісту цих же документів, у яких імя, по батькові та місце проживання власника повністю збігається із даними заявника. Більш того, у цих же документах співзвучним є і прізвище заявника «Заєць», яке відрізняється від його прізвища, зазначеного у паспортному документі однією літерою «Заяць», а встановлені вище обставини свідчать про різне написання прізвища заявника при його перекладі з російської мови.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до п.п.4 ч.1 ст. 24 вказаного Закону - у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року № 325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту.

Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року №537, а тому встановлення належності вище вказаних правовстановлюючих документів саме заявнику, окрім як в судовому порядку, є неможливим.

З досліджених документів, суд дійшов висновку про належність зазначених правовстановлюючих документів заявнику ОСОБА_1, а видача даного Державних актів на імя «Заєць» мало місце з помилкового написання прізвища заявника.

Враховуючи наведене, та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності вищевказаних правовстановлюючих документів довести свої права щодо цього майна заявник не має можливості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 293-294, 315, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-МК №014531, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 27 травня 1996 року № 201-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2191, виданого 29 листопада 1996 року.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право приватної власності на землею серії ІІ-МК №005887, виданого на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 27 травня 1996 року № 201-р, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за №139, виданого 29 листопада 1996 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова