Провадження № 2/161/4096/18
У Х В А Л А

11 жовтня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частку у спільному майні.

Однак, вищевказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

При подачі вищевказаного позову ОСОБА_1, всупереч вимога п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначила повне поштові індекси інших учасників справи, їх реєстраційні номери облікової картки платника податків за їх наявності або номер і серію паспорта - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також не надала підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже, позовна заява подана з порушенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме: у позовній заяві, про визнання права власності на майно, не вказана ціна позову, що в свою чергу унеможливлює достовірно встановити розмір судового збору який підлягає сплаті.

При цьому, ціна позову щодо вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, відповідно до ч. 1 п. 9 статті 176 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, що належить фізичним особам на праві приватної власності, а тому, суд зазначає наступне.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності»

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З огляду на те, що позовна заява не містить ціни позову та відсутній звіт про оцінку майна, що унеможливлює суд визначити ціну позову, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду із вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, будівельні матеріали та обладнання, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачці необхідно надати суду звіт про оцінку майна та квитанцію про сплату судового збору, який в сумі буде становити 1 відсоток від вартості майна.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, строк їх усунення не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175-176, 185, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку у спільному майні - залишити без руху і надати їй строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5