Дата документу 20.07.2018
ЄУ № 420/587/18
Провадження №2/420/394/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.11.2007 Краснолуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського управління юстиції, актовий запис №691; після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 17 листопада 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але останнім часом сімейне життя у них не склалось, досить довго між ними були непорозуміння та суперечки, спільне життя стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Збереження шлюбу не можливе. Суперечки щодо майна і проживання дитини не має, дитина буде проживати разом з позивачем.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.06.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.07.2018.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, також позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що з 17 листопада 2007 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №057282, виданим 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №691.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 18 березня 2010 року виконавчим комітетом Петровської міської ради м. Петровське, м.Красний Луч Луганської області.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу "ОСОБА_1".

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 352,40 грн.

Решту сплаченого судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №691, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище отримане після реєстрації шлюбу "ОСОБА_1".

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області, , повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 13.03.2009 Краснолуцьким МВ ГУМВС України в Луганській області, адреса: АДРЕСА_1 з державного бюджету 50 відсотків суми судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, 50 відсотків сплаченої суми судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 13.03.2009 Краснолуцьким МВ ГУМВС України в Луганській області, адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_3, виданий 08.11.2007 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, адреса: АДРЕСА_2

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С. Стеценко