Ухвала

28 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 676/4322/16-ц

провадження № 61-10722ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі заступника начальника відділу Катеринчук О. І., державного виконавця

Ілик О. В., відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі начальника відділу Джубаби Д. О. про зобов'язання державних виконавців виконати

рішення про стягнення аліментів і передати майно стягувачам ОСОБА_5 та

ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2018 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2018 року передана судді-доповідачу Карпенко С. О.

26 лютого та 2 березня 2018 року судді-доповідачу передано касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року, подані ним у новій редакції, зі змісту яких вбачається, що вони є копіями касаційної скарги, поданої заявником 30 січня 2018 року, з деякими доповненнями.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

Карпенко С. О. від 5 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків касаційної скарги. ОСОБА_1 необхідно було подати до

касаційного суду уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, з її копіями відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору в розмірі 1 102 грн 40 коп.

Копію ухвали Верховного Суду від 5 березня 2018 року ОСОБА_1 вручено

15 травня 2018 року, що підтверджується розпискою, направленою до касаційного суду Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

29 травня 2018 року до Верховного Судувід ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Карпенко С. О. від участі у розгляді цієї справи, яка обґрунтована незаконним залишенням без руху касаційної скарги заявника.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

Карпенко С. О. від 30 травня 2018 року визнано необґрунтованою заяву

ОСОБА_1 про відвід судді Карпенко С. О. від участі у розгляді справи

№ 676/4322/16-ц. Заяву про відвід судді Карпенко С. О. передано для

вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. від 12 жовтня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Карпенко С. О. відмовлено.

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 5 березня 2018 року ОСОБА_1 виконані не були, то ухвалою цього суду від 1 листопада 2018 року заявнику продовжено встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 5 березня 2018 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду від 1 листопада 2018 року уповноваженою особою Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», де відбуває покарання заявник, отримано 26 листопада 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

10 грудня 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява-відповідь на ухвалу від 1 листопада 2018 року, в якій заявник підтверджує отримання 28 листопада 2018 року копії вказаної ухвали та наполягає на тому, що він звільнений від сплати судового збору і подання копій касаційної скарги в силу пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з

позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до

статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Пред'явлення позову про зобов'язання державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби вчинити дії у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів не пов'язано з вирішенням питань щодо виконання вироку, постановленого в порядку кримінального судочинства. Тому посилання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати

судового збору на підставі пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є помилковим.

У заяві-відповіді, яка надійшла 10 грудня 2018 року, заявник просить звільнити його від сплати судового збору або відстрочити його сплату. На підтвердження скрутного майнового стану, який дає підстави для застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір», заявник надав довідку Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» від 24 квітня 2018 року, згідно з якою ОСОБА_1 з 12 жовтня 2016 року відбуває покарання в цій установі, знаходиться на повному державному забезпечення і на його особистому рахунку кошти відсутні.

Враховуючи такі обставини, касаційний суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

За ухвалою суду від 5 березня 2018 року ОСОБА_1 для усунення недоліків касаційної скарги, крім документа про сплату судового збору, необхідно було подати уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, з її копіями відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Оскільки станом на 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 5 березня 2018 року не подав уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, з відповідною кількістю її копій, а подана ним заява-відповідь не відповідає

формі та змісту касаційної скарги, визначених вказаною статтею, таке перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

У зв'язку з тим, що касаційна скарга ОСОБА_1 визнається судом неподаною та повертається, звільнення заявника від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги є недоцільним.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко