532/476/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2018 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Придніпрянська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області про виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про виселення ОСОБА_2 з належного їй будинку по вулиці Медичній,22 в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області, оскільки в добровільному порядку відповідач звільнити дане житло відмовляється.

31 травня 2018 року відповідач, ОСОБА_2, подав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що у 2006 році, за усною домовленістю, придбав будинок №22 по улиці Медичній в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області у ОСОБА_1, заплативши за будинок 1000 доларів США. У 2008 році був зареєстрований у вказаному домоволодінні та з 2006 року безперервно в ньому проживав. Підстави для виселення, передбачені ст. 114 Житлового кодексу України відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 червня 2018 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позов підтримала та прохала задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні позов не визнав та прохав відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі сільської ради.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 квітня 2000 року є власником незавершеного будівництва по вул. Чкалова,22 в с. Радянське Кобеляцького району Полтавської області (а.с.11-12).

На даний час село Радянське перейменовано на село Придніпряньске, а вулицю Чкалова в даному населеному пункті на Медичну.

В будинку № 22 по вулиці Медичній в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області проживає ОСОБА_2 (а.с.33), який добровільно відмовляється виселитися з будинку, належного ОСОБА_1.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житлового будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов'язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 проживає у будинку, належному ОСОБА_1 без належних на те правових підстав.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він придбав у позивача будинок, а тому проживає в ньому на законних підставах, оскільки суду не надано доказів укладення між сторонами договору купівлі-продажу.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з дозволу власника будинку, а оскільки між сторонами не укладено відповідно договору про порядок і строк користування вказаним майном, то дані відносини мають бути припинені на вимогу власника майна.

Згідно із статтями 76, 77, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Наданий відповідачем договір про сплату пайових внесків та договір про поставку природного газу лише підтверджує факт проживання ОСОБА_2 в будинку № 22 по вулиці Медичній в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області. Дану обставину не заперечує й сам позивач, однак вказані документи не є доказами щодо підтвердження права власності відповідача на зазначений будинок.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, на підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 проживає в спірному житлі без відповідних правових підстав, не є членом родини власника та не має права користування жилим приміщенням, а саме будинком 22 по вул. Медичній в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області, у звязку із чим, підлягає виселенню з нього.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, статтями 9, 109, 116 ЖК УРСР, статтею 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Придніпрянська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області про виселення з житлового будинку задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, з будинку № 22 по вулиці Медичній в с. Придніпрянське Кобеляцького району Полтавської області, який належить ОСОБА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Повний текст рішення буде виготовлено 26 липня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя