Справа № 145/859/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" липня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н.О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Великовулизюкої сільської ради Тиврівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Вулига померла її мати ОСОБА_3

До дня смерті ОСОБА_3. проживала та була зареєстрована в с.

Велика Вулига Тиврівського району.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки площею 0.2500 га та 0.8209 га, розташовані по АДРЕСА_1.

За життя мати склала заповіт, яким все своє майно та все на що вона матиме право на день смерті заповіла їй.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

В Тиврівській державній нотаріальній конторі за її заявою заведена спадкова справа за № 207-2016.

27 вересня 2016 року вона отримала у Тиврівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0.2500 га та площею 0.8209 га ( номера бланків свідоцтв № НОМЕР_1 та НОМЕР_2).

В видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті матері ОСОБА_3 їй нотаріусом відмовлено в зв'язку з тим, що право власності на вказане майно не зареєстроване.

Житловий будинок 1970 року забудови з господарськими будівлями належав померлій на підставі записів в по господарській книзі № 2 Великовулизької сільської ради. Запис в по господарську книгу внесений відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах, затверджених ЦСУ СРСР 13.04. 1979 року за номером 112/5.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Тиврівською нотаріальною конторою 27.09.2016 р, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_3.

Житловий будинок під забороною не перебуває.

З позовом до того самого відповідача з тим самим предметом позову та з тих самих підстав до суду вона не зверталася.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1: житловий будинок 1970 року забудови, означений в техпаспорті літ. «А», вартістю 81323 грн. з прибудовою «а», вартістю 70259 грн загальною площею приміщень, підрахованою за формулою розрахунку площ 104.0 кв.м., загальною площею 104.0 кв.м., житловою 60.7 кв.м. допоміжною 43.3 кв.м., тераса «а1», вартістю 26106 грн.,сарай «Б», вартістю 15819 грн., погріб з шиєю «В», вартістю 11197 грн., огорожа № 1, вартістю 13514 грн., ворота № 2, вартістю 4549 грн., ворота № 3, вартістю 4549 грн., хвіртка № 4, вартістю 918 грн., колодязь №5, вартістю 9208 грн., колодязь інженерних мереж, вартістю 3664 грн., вигрібна яма № 7, вартістю 4783 грн., загальною вартістю 245889 грн. в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зазначені позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в заяві.

Представник відповідача Великовулизької сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Великовулизька сільська рада позов визнає, просить справу розглянути у відсутності її представника.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Вулига померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 4), яка до дня смерті була зареєстрована і проживала в с. Велика Вулига Тиврівського району.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,8209 га, розташовані в АДРЕСА_1.

Даний житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_3 згідно записів погосподарської книги, що стверджується довідкою виконавчого комітетуВеликовулизької сільської ради від 03.05.2018 року № 239 (а.с. 21).

Згідно технічного паспорту КП "ВООБТІ" від 23.04.2018 року на садибний (індивідуальний житловий будинок) житловий будинок з господарськими будівлями, що є предметом позову, побудовані протягом 1970 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на рухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952- IУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 №112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

З інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Тобто в період забудови вказаного домоволодіння у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з пунктом 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, було затверджено зразки форм довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Із зазначених додатків вбачається, що довідка про власника житлового будинку видається згідно із записами у погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) Ради депутатів трудящих.

Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном, 03.05.2012 року склавши заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці - ОСОБА_2

Заповіт посвідчено секретарем Великовулизької сільської ради Цюпій Т.Г. Заповіт не змінений і не відмінений (а.с. 5).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52118929 від 31.05.2018 року заповіт зареєстровано за НОМЕР_4 у Спадковому реєстрі.

Факт, що позивачка - дочка ОСОБА_3 стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6), в якому мати записана - "ОСОБА_3" та свідоцтвом про укладення шлюбу ( а.с. 7), згідно якого її дошлюбне прізвище записано " ОСОБА_3".

Згідно повідомлення Тиврівської державної нотаріальної контори № 1049/01-16 від 31.05.2018 року з заявою про прийняття спадщини 26.06.2016 року звернулася - ОСОБА_2 Інших заяв не надходило, тобто спадщину прийняла.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52118925 від 31.05.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 зареєстровано за № 59141131 у Спадковому реєстрі.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкрити спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори № 923/02-31 від 11.05.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Проте, враховуючи вищевикладені обставини, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не позбавляє позивача права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5-13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1233,1235, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на на житловий будинок АДРЕСА_1: житловий будинок 1970 року забудови, означений в техпаспорті літ. «А», вартістю 81323 грн. з прибудовою «а», вартістю 70259 грн загальною площею приміщень, підрахованою за формулою розрахунку площ 104.0 кв.м., загальною площею 104.0 кв.м., житловою 60.7 кв.м. допоміжною 43.3 кв.м., тераса «а1», вартістю 26106 грн.,сарай «Б», вартістю 15819 грн., погріб з шиєю «В», вартістю 11197 грн., огорожа № 1, вартістю 13514 грн., ворота № 2, вартістю 4549 грн., ворота № 3, вартістю 4549 грн., хвіртка № 4, вартістю 918 грн., колодязь №5, вартістю 9208 грн., колодязь інженерних мереж, вартістю 3664 грн., вигрібна яма № 7, вартістю 4783 грн., загальною вартістю 245889 грн. в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Вулига Тиврівського району В нницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18 липня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку апеляційного оскарження якщо апеляційну скаргу буде пподано протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.О.Кіосак