ПОСТАНОВА

Іменем України

13.07.2018 року м. Кропивницький

Справа № 398/3173/17

Провадження № 22-ц/781/875/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Олександрійський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Ковальова О.Б.) від 16 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2017 року ОСОБА_4, від імені якого діяв представник - ОСОБА_8, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 у якому просив суд:

- скасувати арешт будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 накладений ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року у цивільній справі № 398/9478/13-ц;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 3644104 від 2 грудня 2013 року, відповідно до якого накладений арешт на нежитлові приміщення «в цілому будівлі та споруди», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, на підставі Свідоцтва про право приватної власності від 4 червня 2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 369 від 18 травня 2006 року, зареєстрованого в Олександрійському БТІ 6 червня 2008 року;

- виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження № 4659928 від 13 лютого 2014 року, відповідно до якого накладено арешт на нежитлові приміщення «в цілому будівлі та споруди», які розташовані адресою: АДРЕСА_1 належать ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право приватної власності від 4 червня 2008 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 369 від 18 травня 2006 року, зареєстрованого в Олександрійському БТІ 6 червня 2008 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року у цивільній справі №398/9478/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про повернення безпідставно набутих коштів за заявою ОСОБА_6 накладено арешт на нежитлові приміщення «в цілому будівлі та споруди», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. 2 грудня 2013 року на виконання вказаної ухвали державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Курановим С.О. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 3644104. Крім того державним виконавцем відділу ДВС Олександрійського МРУЮ в Кіровоградській області Загорулько І.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 41919907 на підставі якої 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 4659928, відповідно до якого накладений арешт на та ж саме майно. За результатами розгляду цивільної справи № 398/9478/13-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто 2 913 768 грн. боргу та 4 827 грн. судового збору. В ході проведення виконавчих дій по примусовому виконанню вказаного рішення суду 12 лютого 2015 року арештовано та описано будівлю по АДРЕСА_1. 5 січня 2017 року постановою державного виконавця виконавче провадження ВП № 46159506 було об'єднано у зведене виконавче провадження. 26 січня 2016 року стягувачу ОСОБА_6 запропоновано в рахунок погашення боргу нереалізоване майно боржника, яке той не прийняв. 31 серпня 2017 року іншому стягувачу - ОСОБА_4, було запропоновано залишити за собою нереалізованого майна боржника: «в цілому будівлі та споруди», які розташовані за адресою: вул. Леоніда Коваленка, № 35а, в місті Олександрія Кіровоградської області на що він погодився. Актом головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. від 1 вересня 2017 року ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу було передано вказане майно, а 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. йому видане свідоцтво про на праві власності об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3. Проте накладений на майно ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 15 листопада 2013 року у цивільній справі № 398/9478/13-ц арешт перешкоджає йому належним чином користуватись та розпоряджатись власністю. Про наявність обтяження він дізнався 14 вересня 2017 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року позов задоволено частково. Суд постановив зняти накладений ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 у справі № 398/9478/13ц арешт на нежитлові приміщення «в цілому будівлі та споруди», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 У решті позовних вимог відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що арешт на майно було накладено ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року в забезпечення позову у справі № 398/9478/13ц, але в ході примусового виконання рішення суду право власності на нього правомірно набуто ОСОБА_4, то підстави для збереження такого обтяження відпали і порушує право останнього щодо володіння, користування та розпорядження цим ним. Разом з тим, суд вважав, що скасування арешту є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження запису про обтяження про обтяження та не потребує судового рішення, а тому в частині виключення цих відомостей з реєстру відмовив.

В поданій ОСОБА_6, від імені якого діє представник - адвокат ОСОБА_7, апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 коштів, на забезпечення якого накладено арешт на спірне майно, не виконане дотепер, а тому пред'явлених ОСОБА_4 позов є передчасним так, як заходи забезпечення позову мають застосовуватися до повного виконання рішення суду. Крім того, дії державного виконавця по передачі майна оскаржують ся ОСОБА_6

Інші учасники справи не скористалися своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

ОСОБА_6 особисто в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився.

Представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_13 підтримав апеляційну скаргу відповідача.

Представник позивача - ОСОБА_8 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив проти вимог і доводів апеляційної скарги, вважаючи їх безпідставними.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися без повідомлення причин їх неявки.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив, що хвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року у цивільній справі № 398/9478/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про повернення безпідставно набутих коштів було задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову та накладено арешт на нежитлові приміщення «в цілому будівлі та споруди», а саме: склад (літ.М), ангар (літ.И), майстерня (літ.Е), бойлерна (літ. «е-є»), БМЗ ( літ.Т), вакуумна (літ.Ж), трансформатор (літ.П), дизельна (літ.П*), КТМ з навісом (літ.Ф), прохідна (літ.Р), АЗС (літ.Д), які на праві власності належали ОСОБА_5 Володимирочичу та розташовані за адресою: АДРЕСА_1

2 грудня 2013 року на виконання вищевказаної ухвали суду державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 3644104.

Крім того 6 лютого 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Олександрійського МРУЮ в Кіровоградській області Загорулько І.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 41919907 по виконанню ухвали Олександрыйського мыськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року № 398/9478/13-ц в межах якого 13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено запис про обтяження № 4659928.

13 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/398/315/14-ц від 9 жовтня 2014 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 2 913 768 грн., що еквівалентно 225000 доларів США та судовий збір в сумі 4827 грн.

Постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 30 жовтня 2014 року це виконавче провадження було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області.

12 лютого 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_14 в межах примусового виконання виконавчого листа від 9 жовтня 2014 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 2 913 768 грн., що еквівалентно 225000 доларів США, та судового збору в сумі 4827 грн. здійснено опис і арешт будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Згодом проведена оцінка майна та передано його на реалізацію.

У зв'язку з тим, що торги двічі не відбулися, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Кіровоградській області 26 січня 2016 року на адресу стягувача ОСОБА_6 надіслано лист з пропозицією залишення за собою в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом нереалізоване майно, а саме: комплекс будівель та споруд: контора літ. А, вбиральня - літ. Б, АЗС - літ. Д1, майстерня - літ. Е, бойлерна - літ. Ес1, склад літ. М, ангар - літ. И, трансформаторна - літ. П, дизельна - літ. ПІ, прохідна - літ. Р, БМЗ - літ. Т, огорожа - літ. №1, вартість якого складає 3 777 038 грн. без ПДВ. При цьому стягувану роз'яснено, що у разі виявлення ним бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження від державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, що становить 858 443 грн. Державним виконавцем також роз'яснено, що якщо ОСОБА_6 у 15-денний строк з моменту отримання повідомлення письмово не заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно та не внесе на рахунок для обліку депозитних сум вказану суму коштів, арешт з майна знімається, воно повертається боржникові, а виконавчий документ, у разі відсутності у боржника іншого майна на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, повертається стягувачеві.

ОСОБА_6 у встановлений строк не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно у зв'язку з його незгодою з визначеним державним виконавцем розміром різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_6

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року (т. 1 а.с. 114), в задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області щодо визначення різниці (доплати) між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на користь стягувача ОСОБА_6, з врахуванням даних вартості майна заснованих на звіті про оцінку майна від 13 травня 2015 року та рецензії на звіт від 21 липня 2015 року неправомірними відмовлено.

Крім того постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Рагімової А.Н. від 23 січня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46159506 по виконанню виконавчого листа № 398/6269/14-ц від 14 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15 213 879 грн. боргу.

Постановою державного виконавця від 5 січня 2017 року виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_5 коштів на користь ОСОБА_6 та на користь ОСОБА_4 об'єднані у зведене виконавче провадження.

Згідно акту головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. від 1 вересня 2017 року, затвердженим 1 вересня 2017 року заступником Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної у виконавчої служби Міністерства юстиції України І.І. Ярушевською, стягувачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу було передано майно: будівлі та споруди, а саме: склад (літ.М), ангар (літ.И), майстерня (літ.Е), бойлерна (літ. «е-є»), БМЗ ( літ.Т), трансформатор (літ.П), дизельна (літ.П*), прохідна (літ.Р), АЗС (літ.Д), Контора (літ.А) та вбиральна (літ.Б), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

11 вересня 2017 року на підставі вказаного акту приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Чернишовим С.С. видане ОСОБА_4 свідоцтво про право власності належить майно, що складається з будівель та споруд, які розташовані за адресою: вул. Леоніда Коваленка, 35а в місті Олександрія Кіровоградської області.

Право власності за ОСОБА_4 на передане майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11 вересня 2017 року за № 3.

Отже судом першої інстанції правильно встановлено, що з метою забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 судом було накладено арешт на спірне майно. Згодом, в ходів примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 коштів, звернуто стягнення на це майно, але у зв'язку з тим, що торги по його продажу не відбулися, стягувану запропоновано залишити це майно за собою в рахунок боргу, але ОСОБА_6 відповідних дій не вчинив. У в'язку з об'єднанням виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 з виконавчим провадженням по виконанню рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у зведене виконавче провадження нереалізоване майно боржника, від прийняття якого ОСОБА_6 відмовився, передано іншому стягувачу - ОСОБА_4, який його прийняв у власність в рахунок погашення боргу. Проте обтяження, у вигляді арешту, накладеного ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2013 року у цивільній справі № 398/9478/13-ц, продовжує бути зареєстрованим у державному реєстрі обтяжень і перешкоджає ОСОБА_4 у реалізації його, як нового власника цього майна, права на розпорядження ним.

Доказів того, що правомірність набуття ОСОБА_4 права власності на спірне мано оспорюється суду не було надано.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На час пред'явлення позову позивач був позбавлений можливості вирішити питання скасування арешту в інший спосіб, ніж пред'явлення позову про його скасування.

Встановивши, що права позивача є неправомірно обмеженими, суд захистив порушене право.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що рішення суду є передчасним внаслідок невиконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_5 на його користь, в забезпечення якого ухвалою суду було накладено арешт. Під час виконання того рішення суду державним виконавцем було звернуто примусове стягнення на це майно на корить ОСОБА_6, але його реалізувати не вдалося, а сам ОСОБА_6 не здійснив дій щодо отримання цього майна у власність, хоча така можливість йому надавалася, а отже він сам відмовився від власних прав на задоволення своїх грошових вимог до ОСОБА_16 за рахунок цього майна.

Крім того, як вбачається з ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року (т. 2 а.с. 6 - 7), яка набрала законної сили, ОСОБА_6 був замінений у справі № 398/9478/13-ц його правонаступником - ОСОБА_17 на підставі укладеного 11 січня 2016 року між цими особами договору про відступлення права вимоги за яким ОСОБА_6 передав ОСОБА_17 всі права кредитора у зобов'язанні.

Таким чином ОСОБА_6 вибув із боргових правовідносин, які виникли між ним і ОСОБА_5, а тому ухвалене у даній справі рішення не порушує його прав, свобод чи інтересів.

На підставі встановлених осбставин суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не вказують на наявність, передбачених ст. 376 ЦПК України, підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення або для зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду з підстав передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13 липня 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: А.М. Головань

С.І. Мурашко