Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

04.10.2018 Справа №607/10578/18

04 жовтня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16 листопада 2002 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились діти: доньки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та син ОСОБА_5, які є неповнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення спільного сімейного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати.

Крім того вказала, що діти перебувають повністю на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей та будь-якої допомоги не надає. ОСОБА_2 є працездатним та за своїм станом здоров'я, матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дітей, інших утриманців немає. Діти навчаються, відвідують додаткові заняття та потребують додаткових коштів для навчання. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена. Попередньо позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Позивач була присутня в підготовчому судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 листопада 2002 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1744.

Від даного шлюбу у сторін народились: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15 березня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1065; дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 15 березня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №951; син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 15 березня 2018 року, виданим повторно Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №2053.

Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства.

Діти проживають разом із матір'ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою за №472 від 02 травня 2018 року, виданою ДП «Люкс-1».

Згідно довідки виданої Управлінням державної казначейської служби України в м.Тернополі Тернопільської області за №6 від 29 травня 2018 року встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по квітень 2018 року становить 22685,48 грн.

Як вбачається з довідки виданої Тернопільською художньою школою імені Михайла Бойчука за №95 від 23 травня 2018 року, ОСОБА_3 протягом 2017-2018 року навчального року навчалась у 5 класі 2 групи Тернопільської художньої школи імені Михайла Бойчука.

Відповідно до довідки виданої КНП «Тернопільська міська дитяча лікарня» Поліклінічний відділ педіатричне відділення №5 за №165 від 03 липня 2018 року, ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку з діагнозом: дисфункція біліарного тракту.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дитині, що має істотне значення.

Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та дитини.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 листопада 2002 року Тернопільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1744, слід розірвати.

Щодо вимоги про стягнення аліментів слід зазначити наступне.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Встановлено, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, а тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти для забезпечення розвитку та виховання дітей, і виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Інших утриманців, крім дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги інтереси дітей, забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід визначити в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, а також те, що позивачка працює та отримує дохід.

При цьому, визначений судом розмір аліментів у розмірі 2000 грн. є значно вищим, ніж мінімальний розмір визначений Законом та забезпечить дитині нормальний розвиток.

Позивачем не доведено, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем доходів, у розмірі, які б дозволяли стягувати аліменти у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судове засідання не з'явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав.

Щодо часу з якого необхідно стягувати аліменти, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак не одержала їх у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернулась до суду із позовом 08 червня 2018 року (день подачі позову до суду) та до цього часу будь-яких дій щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей не вживала. Відтак, саме з 08.06.2018 року, підлягають стягненню аліменти.

Згідно з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн. щодо вимог про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів.

З врахуванням положень п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 листопада 2002 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1744.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 11 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька