Справа № 471/422/18-ц
Провадження №2/471/234/18
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу № 471/422/18-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 06 липня 2008 року помер її брат - ОСОБА_3, який в останні роки проживав разом з нею по вул. Лісної, 10 А, кв. 25 в п. Білий Яр Сургутського району Тюменської області Російської Федерації. 08 лютого 2002 року рідний брат позивача ОСОБА_3, громадянин України, отримав у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 25 грудня 2000 року, право на земельну ділянку (пай) у складі землі, я перебувала у колективній власності КПСП ім. К. Маркса, яке згодом було реорганізоване в Приватне підприємство агрофірма «Вікторія». Розмір земельної частки (паю) складає 11.45 умовних кадастрових гектарів, які знаходиться на території Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області. За життя брат заповіт не складав. Спадкоємців першої черги. які б прийняли спадщину не має. У лютому 2018 року позивач звернулася до Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) площею 11,45 в умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КПСП ім. К.Маркса, що розташована на території Костуватської сільської ради. 17 лютого 2018 року позивачем отримано повідомлення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що земельну ділянку неможливо ідентифікувати як об'єкт нерухомого майна. Нотаріус зазначила, що в підтвердження належності спадкодавцю нерухомого майна, яке підлягає державної реєстрації, необхідно надати правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомого майна, який виданий на ім'я спадкодавця ОСОБА_3. ОСОБА_3 за життя не отримав правовстановлюючий документ на своє ім'я. Як зазначено у повідомленні Відділу у Братському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 027432 від 14.10.1996 року, зареєстрованого 25.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 1642, загальною площею 11,45 умовних кадастрових гектарів, виданого члену КСП ім.. ОСОБА_5 ОСОБА_4, 12.02.2002 року внесено зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за N 243. Таким, чином, документ на право власності на земельну ділянку спадкодавцем за життя виготовлено не було, а тому надати його нотаріусу не має можливості. Окрім того, під час вивчення документів, які було необхідно надати нотаріусу для підтвердження родинних стосунків було виявлено, що прізвища позивача та її брата у свідоцтвах про народження були записані по-різному. Так, у свідоцтві про народження позивача, яке складено російською мовою, зазначено прізвище «Мезецкая». У свідоцтві про народження брата - «Мізецький». За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з питання встановлення факту родинних стосунків між нею та померлим ОСОБА_3. Встановлення факту родинних стосунків необхідно для оформлення спадщини. На підставі звернення позивача з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, спадкову справу нотаріус не відкрив, а позивач не має можливості надати документи на підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем, а також належним чином оформлений правовстановлюючий документ, який затребував нотаріус.

Під час судового засідання 25 вересня 2018 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала.

У судове засідання призначене на 08.10.2018 року, позивач та його представник не зявилися, представник позивача до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

06.07.2008 року м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області, Росія, помер ОСОБА_3 (а.с. 29).

За життя ОСОБА_3 отримав спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває колективній власності КПСП ім. Карла Маркса, с. Костувате Братського району Миколаївської області, в розмірі 11,45 у.к.г. (а.с. 14).

Відповідно до повідомлення Відділу у Братському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 027432 від 14.10.1996 року, зареєстрованого 25.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів за № 1642, загальною площею 11,45 умовних кадастрових гектарів, виданого члену КСП ім.. ОСОБА_5 ОСОБА_4, 12.02.2002 року внесено зміни у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за N 243.

Спадкову справу після смерті ОСОБА_3, померлого 06.07.2008 року, заведено не було (а.с. 46).

В свідоцтві про народження позивача її прізвище зазначено російською мовою як Мезецкая, дані її батьків - "ОСОБА_6, ОСОБА_7", а в свідоцтві про народження померлого його прізвище зазначено як "Мізецький", дані батьків - "ОСОБА_8, ОСОБА_9" (а.с. 5, 8).

Позивач, сестра померлого, постійно проживала разом із померлим на час відкриття спадщини (а.с. 14, 16, 20).

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку та необхідністю встановити факт родинних відносин з померлим.

ОСОБА_3 помер на території Російської Федерації.

Згідно з інформаційною довідкою Міністерства закордонних справ за життя ОСОБА_3 з клопотанням про вихід з громадянства України не звертався.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкові відносини регулюються правом держави, в якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був.

Статтею 71 цього ж Закону також визначено, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Таким чином, спадкування нерухомого майна, яке знаходиться в Україні, у будь-якому випадку, у тому числі й тоді, коли місце відкриття спадщини в Росії, здійснюється за матеріальним правом держави, на території якої знаходиться це майно.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та становити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3, померлий 06.07.2008 року у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Росії, є братом ОСОБА_10, ІПН 0; та визнати за позивачем право на земельну частку (пай), площею 11,45 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на право на спадщину та Сертифіката на право на земельну частку (пай) від 14 жовтня 1996 року серії МК № 027432.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3, померлий 06.07.2008 року у м. Сургут Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Тюменської області Росії, є братом ОСОБА_10, ІПН 0.

Визнати за ОСОБА_10, ІПН 0, право на земельну частку (пай), площею 11,45 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва на право на спадщину від 08.02.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 243, та Сертифіката на право на земельну частку (пай) від 14 жовтня 1996 року серії МК № 027432.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене, в порядку ст. 354 ЦК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_11