22-ц/775/560/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року місто Маріуполь

справа № 2-1139/11

провадження № 22-ц/775/560/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

секретар судового засідання Єфремова О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - територіальна громада м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Федотової В.М. від 23 червня 2018 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011 року визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частку квартири АДРЕСА_1 у Приморському районі м. Маріуполя.

12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011року, ухваленого у справі за її позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Заява мотивована тим, що про наявність вказаного рішення їй стало відомо тільки у судовому засіданні при розгляді цивільної справи №266/431/13-ц за її позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири від 20 липня 2011 року. Під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 дізналась, що від її імені до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області подана позовна заява, написана заява про розгляд справи у її відсутність, а також отримано рішення суду від 29 червня 2011 року. Після цього вона звернулась до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи. На даний час проведено почеркознавчу експертизу, яка підтвердила, що підписи на уточненій позовній заяві та заяві про розгляд справи у відсутність позивачки зроблені не ОСОБА_4 В цивільній справі №2-1139/11 відсутні якісь-небудь повноваження представника ОСОБА_1 на ведення справи та представлення інтересів останньої в судах, підпис ОСОБА_1 не відповідає дійсності. Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області по цивільній справі №266/431/13-ц відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним. У зв'язку з тим, що про результати експертизи заявниця дізналась лише в грудні 2017 року, вона звернулась в січні 2018 року з зазначеною заявою - вважає, що наявність експертного висновку про недійсність її підпису в уточненій позовній заяві та титульному аркуші судової справи про отримання рішення суду є підставою для перегляду рішення від 29 червня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011 року.

9 липня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2018 року та задовольнити її заяву про перегляд рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011року, скасувавши останнє.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення по суті її заяви. Судом не проаналізовано висновок судово-почеркознавчої експертизи, яка доводить, що хтось підробив підпис, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі 2-1139/11.

Відзив відповідачем на апеляційну скаргу не подано

Згідно з п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 №1402-VIII передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України - рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до до роз'яснень, викладених в пунктах 1 та 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення. Якщо рішення суду виконано частково, воно не може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011 року визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частку квартири АДРЕСА_1 у Приморському районі м. Маріуполя.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначала, що наявність експертного висновку про недійсність її підпису в уточненій позовній заяві та титульному аркуші судової справи про отримання рішення суду є підставою для перегляду рішення від 29 червня 2011 року за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 29 червня 2011 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими, оскільки необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Суд встановив, що 20 липня 2011 року ОСОБА_1 розпорядилася квартирою АДРЕСА_1, право власності на ? частку якої в порядку спадкування визнано за нею рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011 року, уклавши договір купівлі-продажу зі ОСОБА_3.

Вказаний договір купівлі-продажу був предметом оскарження в цивільній справі №266/431/13-ц і рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 січня 2017року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 добровільно надала довіреність ОСОБА_5 на представництво її інтересів, пов'язаних з оформленням спадщини, доказів того, що вона не ставила підпис на первинному позові до суду - не надано. ОСОБА_1 звернулась до БТІ м. Маріуполя з заявою про реєстрацію права власності за рішенням суду і отримання відповідного правовстановлюючого документу, тобто була знайома з рішенням суду, погодилась з ним, не скористалась правом оскарження в апеляційному чи касаційному порядку, виконала рішення суду.

Таким чином, всі дії заявниці, починаючи з 2011 року, були спрямовані на отримання права власності на спадкове майно та розпорядження цим майном і лише через декілька років, а саме в 2013 році, ОСОБА_1 почала активні дії направлені на невизнання угоди, а з заявою про перегляд рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011 року за нововиявленими обставинами звернулася лише в січні 2018 року.

Проте відповідно до ч. 1 ст. 4242 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011року через відсутність нововиявлених обставин.

Доводи апеляційної скарги, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не проаналізовано висновок судово-почеркознавчої експертизи, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не впливають на правильність ухваленого судового рішення, оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним доказам, доводам та запереченням сторін, постановлено законне і обгрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахування встановленого, апеляційний суд дійшов висновку, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 червня 2011року, суд діяв відповідно до вимог ст. 423-429 ЦПК України, а висновок суду першої інстанції, що відсутні нововиявлені обставини для перегляду судового рішення, є вірним.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

Оскільки ухвалою апеляційного суду від 16 липня 2018 року ОСОБА_1 відстрочена сплата судового збору в розмірі 352,40 грн. за подання апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Маріуполя Донецької області, ІПН НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 липня 2018 року.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді Г.Л. Гаврилова

Л.М. Кочегарова