Справа № 496/1787/18
Провадження № 2/496/1123/18
31 серпня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Буран В.М.,
при секретарі - Дигуляр А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що йому належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в якому зареєстрований відповідач, який не проживає за вищезазначеною адресою з 2006 року. Відповідач не є власником чи співвласником нерухомого майна за зазначеною адресою, особистих речей відповідача в будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, його місце знаходження позивачу не відомо.
Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 15).
Відповідач у судове засідання не з'явилась хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. (а.с. 17.18).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення Біляївського районного суду від 05.02.2018 року по справі № 496/3939/17 належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 3-4). Вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 28.03.2018 року. (а.с. 10).
Згідно до Актів обстеження складеного депутатом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області від 17.11.2017 року та складеного депутатом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області від 06.05.2018 та довідки Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області № 272-/02-19 від 10.05.2018 року, громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований, але не проживає з 2006 року і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1, місце знаходження його невідоме (а.с. 5, 6, 9).
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно до статті 98 СК України, якщо у зв'язку з укладенням шлюбу один із подружжя вселяється в житлове приміщення, яке належить другому з подружжя, сторони у шлюбному договорі можуть домовитися про порядок користування ним. Подружжя може домовитися про звільнення житлового приміщення тим з подружжя, хто вселився в нього, в разі розірвання шлюбу, з виплатою грошової компенсації або без неї.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ч. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації - АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

31 серпня 2018 року