АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4875/2018 Головуючий у 1 інстанції - Новак Р.В.
Справа №2-215/11 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліпат-Інвест», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О. Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації «Цифрал-Сервіс», треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частину квартири, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення в солідарному порядку коштів за погіршення частки квартири, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, реальних збитків, грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди, припинення права власності.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року, суд виходив з того, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні положень ст. 421 ЦПК України.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1, зокрема, посилався на те, що постановлюючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення, суд повністю не мотивував та не зазначено в описовій частині суті заяви про перегляд.

Також посилався на те, що він не був судом належним чином повідомлений про розгляд справи.

Такі доводи апеляційної скарги є слушними.

Згідно п. 3 ч.3 ст. 376 ЦПК України Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з пояснень викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи (18 грудня 2017 року), що підтверджується конвертом з відміткою Укрпошта «за закінченням встановленого строку зберігання» (а/с 66).

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Так, у заяві про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року у зв»язку із нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначав, що нововиявленою обставиною є те, що постановою Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року (№ 6-1391цс15) було встановлено, що ОСОБА_2 не є спадкоємцем ОСОБА_18 за ст. 1266 ЦК України, тому справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 було вирішено за заявою особи, яка не є правонаступником (спадкоємцем) ОСОБА_18, а відтак і оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом від 3.11.1998 року жодним чином не порушувало і не могло порушувати його права та інтереси як позивача, що у свою чергу, на думку ОСОБА_1 є підставою для відмови йому у позові, тому вважає, що дана нововиявлена обставина є істотною для перегляду рішення у зв»язку із нововиявленими обставинами.

Доводи заяви ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для переглядусудового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду від 20 березня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 березня 2014 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року, постанови Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсною заяви про скасування заповіту; за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Приватного підприємства «Борей-таксі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фронт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліпат-інвест», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Приватного підприємства «ЮС-Центр», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «А.О. Бастіон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації «Цифрал-сepвic», треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітком», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, про визнання недійсним заповіту, визнання пріоритету зареєстрованих прав на частину квартири, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, визначення судом відповідальності, стягнення в солідарному порядку коштів за погіршення частки квартири, упущеної вигоди, неодержаної орендної плати, пені, реальних збитків, грошової компенсації, відшкодування моральної шкоди, припинення права власності

Тому, викладені в заяві обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні вимог статті 423 ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, з постановленням нової про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384, 423-429 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року - скасувати та постановити нову, якою залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Постанова може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: