CСправа № 168/344/18
Провадження № 2/168/155/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому з врахуванням зменшення розміру позовних вимог просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (батьки її чоловіка ОСОБА_2Н.) проживали у житловому будинку по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області, який є спільною сумісною власністю подружжя. 20 червня 1980 року померла ОСОБА_7 (мати її чоловіка). Після її смерті ОСОБА_7 (батько її чоловіка) та ОСОБА_9 (чоловік позивача) прийняли спадщину за законом, однак не оформили її належним чином. 07 грудня 1992 року помер ОСОБА_8 (батько її чоловіка). За життя останній розпорядився своєю часткою 3/4 у будинку (1/2, яка належала йому у спільній сумісні власності подружжя і 1/4, яку він отримав після смерті ОСОБА_7І.) і склав заповіт на користь своєї дочки - ОСОБА_10 та внучки - ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_10 та ОСОБА_6 спадщину прийняли у встановлений законом строк шляхом вступу в оперативне управління майном та його охороною. ОСОБА_10 (мати відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_5Я.) не оформила спадщину належним чином, померла 04 травня 2010 року. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 27 вересня 2010 року за ОСОБА_6 визнано право власності на 3/8 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. 04 серпня 2011 року помер - ОСОБА_9 (чоловік позивача). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 будинку, яку він успадкував після смерті ОСОБА_7, однак не оформив належним чином. За життя він заповіту не складав, позивач є спадкоємцем І черги за законом. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Вказує, що ОСОБА_11 (син ОСОБА_2Н.), який є спадкоємцем І черги за законом прийняв спадщину, і його частка становить 1/8 (1/4:2). Вважає, що за таких підстав має право на 1/8 частки даного спадкового майна.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали та проти його задоволення не заперечили.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом з матеріалів справи та наданої нотаріусом копії спадкової справи № 36/2018, заведеної після смерті ОСОБА_9, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_9 помер 04 серпня 2011 року (аркуш справи 7). За життя останній заповіту не складав (аркуш справи 33, 60), позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 6). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 52). Син спадкодавця ОСОБА_11 який є спадкоємцем І черги за законом прийняв спадщину, оскільки він проживав зі спадкодавцем на момент смерті і успадкував частину належного йому будинку, що підтверджується довідкою селищної ради (аркуш справи 8). Відповідач ОСОБА_6 яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_12 оформила право власності на 3/8 частини спадкового житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель (аркуш справи 22-23). Розмір частки у спадковому будинку, що визначена позивачем, не оспорюється сторонами.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на 1/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 9).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою Старовижівської селищної ради Волинської області від 23 лютого 2018 року № 325 (аркуш справи 33) та рішенням Старовижівського районого суду Волинської області від 27 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, підтверджується право ОСОБА_9, на 1/4 частии житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області.

Позивачем виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул.Польова в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 10-17).

Відповідачі позов визнають повністю, що підтверджується поданими до суду відповідними заявами. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_9 (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на 1/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4 в смт.Стара Вижівка Волинської області, що залишилося після смерті ОСОБА_9, який помер 04 серпня 2011 року.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на 1/8 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_13