Провадження № 2-з/522/346/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шенцевої О.П.,

при секретарі: Школа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 524400 гривень.

У поданій до суду заяві, представник ОСОБА_1 просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме дачні будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110, будівля № 226, загальною площею, 73,6 кв.м., що належить ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України Одеській області 18 травня 1998 року, ІНН НОМЕР_2).

Представник заявника просила провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Відповідачка у судове засідання не заявилась, але надала заяву про розгляд заяви у її відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, вважає, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Викладені в заяві обставини дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду, тому суд вважає, що співмірним забезпеченням позову, як накладання арешту, суд захищає законні інтереси позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 149-253,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме дачні будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 110, будівля № 226, загальною площею, 73,6 кв.м., що належить ОСОБА_2 (НОМЕР_1, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України Одеській області 18 травня 1998 року, ІНН НОМЕР_2), до розгляду справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя