УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Заводський районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївської області, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державного виконавця,

встановив:

Скаржник звернулася до суду зі вказаною вище скаргою, в якій просить поновити строк на подання скарги щодо визнання незаконної та скасування постанови Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.11.2012 року по виконавчому провадженню № 22016544; визнати незаконної та скасування постанови Заводського районного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.11.2012 року по виконавчому провадженню № 22016544.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведеного випливає, що положення Закону визначають підвідомчість спорів щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення залежно від суду, який видав виконавчий лист.

Водночас, приписи частини другої статті 74 Закону визначають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження т штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду, в порядку передбаченому законом.

Тобто, визначаючи поширення юрисдикції адміністративного суду на правовідносини щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), законодавець визначив включив до таких рішень: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів. При цьому, визначивши юрисдикцію суду, який уповноважений розглядати відповідні спори, законодавець зазначив, що адміністративний суд визначається у порядку передбаченому законом.

Ураховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. (Правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 06.06.2018 року у справі № 921/16/14-г/15).

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, застосовуючи аналогію закону, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст. ст. 10, 186, 259, 260 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Заводський районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївської області, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державного виконавця.

Розяснити ОСОБА_1, що вона має право звернутись до суду за захистом порушеного права в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко