Справа № 296/5118/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"14" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитно-Інвестиційного центру» про стягнення коштів за нікчемним договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до «Кредитно-Інвестиційного центру» та просить стягнути з відповідача 10403,86 грн.

В обґрунтування позову року вказує, що 06 квітня 2016 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» в особі касира Житомирського відділення № 2 ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності № б/н від 01.04.2016 р. був укладений депозитний договір № 980-083-000217291 (тип договору Суперкапітал (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку), що носить у собі елементи двох договорів: про внесення змін до Банківського рахунку укладеною між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та договору позики, укладеного між нею та Стороною 2 договору-ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно даного договору позивачкою було покладено на рахунок №7701 гроші у сумі 10080 гривень, які банк перерахував на рахунок ТОВ «Кредитно-інвесіиційний центр».

Відповідно пункту 1.1 Договору № 980-083-000217291 від 06.04.2016:

«Сторона -1 (надалі Позивач) передає Стороні-2 (надалі Відповідач) у власність грошові кошти (далі-Кошти) в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а Сторона-2 зобов'язується повернути Кошти Сторони -1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах. встановлених цим Договором.»

Відповідно п. 1.4. Договір укладається між позивачкою, як Сторона-1, та - ТОВ «Кредитно-Інвестищйний центр», як Сторона-2, місцезнаходження: Україна. 01010. м. Київ, вул. І.Мазепи, буд. 10, офіс 214. через повіреною - ПАТ «Банк Михайлівський», який вчиняє дії від імені, в інтересах та за рахунок «Кредитно-Іквестиційний центр» Сторони 2 (довірителя).

Згідно цього договору позивачкою було передано у власність відповідачу гроші у сумі 10080 (десять тисяч вісімдесят) гривень.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ОСОБА_4), та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку»,

20.07.2016 року позивачка направила до Уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 заяву (рекомендованої форми) відповідно до депозитною рахунку, що відкритий ч ПАТ « Банк Михайлівський» з вимогою виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розмішеним у банку.

Позивач згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити (а.с. 39).

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст.128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 квітня 2016 року між ОСОБА_6 та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» в особі касира Житомирського відділення № 2 ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності № б/н від 01.04.2016 р. був укладений депозитний договір № 980-083-000217291 (тип договору Суперкапітал (фінансовий) (з виплатою процентів в кінці строку), що носить у собі елементи двох договорів: про внесення змін до Банківського рахунку укладеною між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», та договору позики, укладеного між позивачкою та Стороною 2 договору-ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно даного договору ОСОБА_6 було покладено на рахунок №7701 гроші у сумі 10 080 гривень, які банк перерахував на рахунок ТОВ «Кредитно-інвесіиційний центр».

Дане залучення коштів на вказаний депозитний рахунок підтверджується меморіальним ордером № 1201800 від 06.04.2016 р. де вказано: Платник: ОСОБА_7, сума: 10 080 грн. ОСОБА_4 платника: ПАТ «банк ОСОБА_4», Отримувач: ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», ОСОБА_4 отримувача: ПАТ «банк ОСОБА_4» (а.с. 8).

20.07.2016 року позивачкою було направлено до Уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 заяву (рекомендованої форми) відповідно до депозитною рахунку, що відкритий ч ПАТ « Банк Михайлівський» з вимогою виплатити їй гарантовану суму відшкодування за вкладом, розмішеним у банку (а.с. 9).

На подані позивачки заяви від 20.07.2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» в особі представника за довіреністю ОСОБА_8 зазначила, що перекази коштів здійснені за договором № 980-083-000217291 від 06.04,2016 року є нікчемними, на підставі ст. 215, 216 ЦК України та ст.37, п.7-9 ч.З ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно до ст. І046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві гаку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою сталі 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином відповідач зобов'язаний повернути кошти позивача.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

В силу вимог ст. 216 ЦК України: Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі. - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Таким чином, на підставі вказаної норми Закону з відповідача на користь позивача слід стягнути 10403,86 грн.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 215, 216, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст.280-289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Кредитно-Інвестиційного центру» про стягнення коштів за нікчемним договором позики - задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Кредитно-Інвестиційного центру» () на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 10403 (десять тисяч чотириста три) грн. 86 коп.

Стягнути з ТОВ «Кредитно-Інвестиційного центру» () на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Cуддя Р. А. Галасюк