єдиний унікальний номер справи 531/856/18
номер провадження 2/531/604/18
02 серпня 2018 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №531/856/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі Карлівської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком по АДРЕСА_1
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 За даною адресою зареєстровані також відповідачі, але не проживають та не з'являються у будинку більше десяти років, фактично вони проживають у РФ.
Оскільки, реєстрація відповідачів в будинку порушує законне право позивача, як власника, вільно розпоряджатися таким майном, він звернувся до суду з цим позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.
Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Представник Карлівської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей до суду не з'явився, хоча належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Позивач є одноосібним власником будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.02.2007 (а.с.9). Даний факт підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.10).
У вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, але з 2009 року за даною адресою вони не проживають, що вбачається з довідок Білухівської сільської ради ( а.с.16,17).
Про відсутність відповідачів у належному позивачу будинку свідчить також акт складений комісією у складі депутата Білухівської сільської ради від 31.05.2018 (а.с.8), де зазначено, що у господарстві ОСОБА_1 зареєстрована його дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які фактично не проживають у даному господарстві з 2009 року, проживають у Російській Федерації.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Реєстрація відповідачів у спірному будинку порушує права власника, позивача по справі.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З досліджених вище доказів встановлено, що відповідачі не проживають і не з'являються у належному позивачу будинку більше року, доказів того, що позивач чинить перешкоди в доступі до житла відповідачам відсутні, так само суду не надані докази того, що між сторонами укладались будь-які угоди щодо користування житлом чи існують інші домовленості, тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає по АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, та неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зареєстровані по АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1
Відповідачам направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко