Справа № 333/3027/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.10.2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ярошенко А.Г.,
за участі секретаря Мінаєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 30/33) до ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 30/33) який діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, суд
На підставі ордеру на житлове приміщення № 4250 серії «В» від 15.08.1988 року виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, я вселилася до квартири № 33 розташованої у будинку № 30 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжя. В квартирі окрім мене була зареєстрована моя донька, відповідач по справі ОСОБА_4 та мій онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З 2005 року відповідачка з онуком виїхала з квартири, особисті речі в квартирі відсутні, за комунальні послуги не сплачує. Її донька відмовляється в добровільному порядку зніматися з реєстрації, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з позовом в якому просила суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою №33 в будинку № 30 розташованого за адресою: м. Запоріжжя вулиці Автозаводська.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 року мій позов було задоволено, усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 33 в будинку №30, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська.

Рішення суду набуло законної чинності 12.12.2017 року.

В квартирі залишився зареєстрований її малолітній онук, який з народження, 26.05.2005 року по теперішній час мешкає за адресою АДРЕСА_1 з батьком відповідачем ОСОБА_2, який також не надає згоди на зняття онука з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі.

Позивач є безстроково інвалідом першої групи, отримує мінімальну пенсію за віком, тому їй дуже важко сплачувати комунальні послуги на зареєстрованих осіб, які лише зареєстровані в квартирі.

Добровільно вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку онука у квартирі за адресою АДРЕСА_2 вона не маю можливості через те, що вона не маже дійти згоди з відповідачами з даного питання.

ЇЇ онук повністю перебуває на утриманні відповідача ОСОБА_2 з яким мешкає з народження по теперішній час. Місце перебування відповідачки ОСОБА_4 їй невідомо, вихованням онука вона не займається.

Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином надав заяву про визнання позову.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

На підставі ордеру на житлове приміщення № 4250 серії «В» від 15.08.1988 року виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів, я вселилася до квартири № 33 розташованої у будинку № 30 по вулиці Автозаводській в місті Запоріжжя. В квартирі окрім мене була зареєстрована моя донька, відповідач по справі ОСОБА_4 та мій онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2005 року відповідачка з онуком виїхала з квартири, особисті речі в квартирі відсутні, за комунальні послуги не сплачує. Її донька відмовляється в добровільному порядку зніматися з реєстрації, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з позовом в якому просила суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою №33 в будинку № 30 розташованого за адресою: м. Запоріжжя вулиці Автозаводська.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 року мій позов було задоволено, усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою № 33 в будинку №30, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська.

Рішення суду набуло законної чинності 12.12.2017 року.

В квартирі залишився зареєстрований її малолітній онук, який з народження, 26.05.2005 року по теперішній час мешкає за адресою АДРЕСА_1 з батьком відповідачем ОСОБА_2, який також не надає згоди на зняття онука з реєстраційного обліку у вищезазначеній квартирі.

Позивач є безстроково інвалідом першої групи, отримує мінімальну пенсію за віком, тому їй дуже важко сплачувати комунальні послуги на зареєстрованих осіб, які лише зареєстровані в квартирі.

Добровільно вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку онука у квартирі за адресою АДРЕСА_2 вона не маю можливості через те, що вона не маже дійти згоди з відповідачами з даного питання.

ЇЇ онук повністю перебуває на утриманні відповідача ОСОБА_2 з яким мешкає з народження по теперішній час. Місце перебування відповідачки ОСОБА_4 їй невідомо, вихованням онука вона не займається.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник частини нерухомого майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, 386, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 30/33) до ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 30/33) який діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , 26 травня 2005 року

народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою до суду який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: ОСОБА_5