Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1174/18

Провадження № 2/440/1210/2018

09 жовтня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4»янської сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері позивача ОСОБА_5, яка померла 22.02.2012 року, відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,1774 га., розташовані на території ОСОБА_4»янської сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування по закону, не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки втрачений оригінал державного акту на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Представник позивача ОСОБА_3, до початку підготовчого судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4»янської сільської ради подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника. Відзив на позов, заперечення проти такого, не подав.

Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії І-СГ № 275237, виданим ОСОБА_4»янською сільською радою Буського району Львівської області 23.02.2012 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_5, про що зроболено актовий запис № 10.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок: № 1 площею 0,8347 га., № 2 площею 0,3427 га., загальною площею 1,1774 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_4»янської сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 012850 від 17.03.2000 року, реєстровий № 6488, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 06.03.2000 року № 111).

Позивач є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом Серії І-СГ № 523008, повторно виданим 12.10.2016 р., актовий запис № 4 від 07.01.1959 р..

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки проживав разом з матір»ю, до дня її смерті, що підтверджується довідкою ОСОБА_4»янської сільської ради № 853 від 31.10.2016 р..

До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території ОСОБА_4»янської сільської ради Буського району Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на спадкове майно, після смерті спадкодавця, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2»ю Микитівною, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в с. Гутисько - ОСОБА_4»янське Буського району Львівської області, право власності на земельні ділянки № 1 площею 0,8347 га., № 2 площею 0,3427 га., загальною площею 1,1774 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_4»янської сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування по закону, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 22.02.2012 року.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда