Справа № 344/8934/18
Провадження № 2/344/3419/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури і культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 про право на звернення для вирішення питання переобладнання квартири без згоди власника суміжної квартири, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Департаменту містобудування, архітектури і культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_3 про право на звернення для вирішення питання переобладнання квартири без згоди власника суміжної квартири. Мотивуючи свої вимоги вказують на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2018 року є співвласниками квартири АДРЕСА_1, по 1/2 частці кожна, загальною площею 43,6 кв.м., що розташована на першому поверсі будинку. Зазначають, що мають намір використовувати вказану квартиру під торгово-офісні приміщення. Вказують, що для одержання дозволу на переобладнання квартири (чи зміну функціонального призначення) слід подати через Центр надання адміністративних послуг визначений перелік документів, в тому числі, нотаріально посвідчену згоду власників суміжних приміщень. Власником суміжного приміщення НОМЕР_2, що поверхом вище, над НОМЕР_1, є відповідачка ОСОБА_3, проте, позивачі не можуть отримати її згоду на таке переобладнання і зміну функціонального призначення квартири. Водночас, на неодноразово направлені на адресу її квартири листи з проханням погодити проведення переобладнання для розміщення торговельного закладу та з'явитися у визначений час до нотаріуса, залишені без реагування і відповіді. Таким чином, оскільки такою поведінкою відповідачки ОСОБА_3 позивачі позбавлені реалізувати своє право на використання власної квартири під офісно-торгове приміщення, просять визнати за позивачами право на звернення для вирішення питання переобладнання зі зміною функціонального призначення квартири АДРЕСА_2 на нежитлове приміщення - офісно-торгове приміщення без згоди власника суміжної АДРЕСА_3 - ОСОБА_3.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили про задоволення позовних вимог.

Представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Окрім того, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник департаменту містобудування, архітектури і культурної спадщини Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.04.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками АДРЕСА_1, по 1/2 частці кожна, загальною площею 43,6 кв.м.

Вказана квартира розташована на першому поверсі. Позивачі у своєму позові зазначають, що вказану квартиру мають намір використовувати під торгово-офісне приміщення.

З виготовленого архітектором містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками "Реконструкція АДРЕСА_1" вбачається, що технічні рішення прийняті в кресленнях відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших норм та правил і забезпечують безпеку для праці та здоров'я людей, експлуатацію об'єкта при дотриманні заходів, що передбачені робочими кресленнями. Робочі креслення передбачають незначне переобладнання квартири, що стосуються внутрішніх перегородок та влаштування окремого входу.

Відповідно до ст.ст.319-320 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, зокрема використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до Порядку надання дозволу на переобладнання та/або перепланування житлових та нежитлових приміщень в будинках житлового та громадського призначення, прибудову до вказаних приміщень зі зміною чи без зміни функціонального призначення, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської Ради від 29.05.2012 року, проведення перепланування та/або переобладнання приміщення, влаштування (чи зміну функціонального призначення) в існуючих житлових та громадських будинках вбудованих приміщень громадського призначення дозволяється проводити лише після отримання дозволу виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради (п.2.1).

Водночас, для одержання дозволу на переобладнання (чи зміну функціонального призначення) слід подати через Центр надання адміністративних послуг визначений перелік документів, в тому числі, нотаріально посвідчену згоду власників суміжних приміщень.

Власником суміжного приміщення НОМЕР_2, що поверхом вище, над НОМЕР_1, є відповідачка ОСОБА_3, проте, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть отримати її згоду на таке переобладнання і зміну функціонального призначення квартири.

Позивачі направляли на адресу ОСОБА_3 листи з проханням погодити проведення переобладнання для розміщення торговельного закладу та з'явитися у визначений час до нотаріуса, однак відповіді не отримали.

Відповідно до заяви ОСОБА_4, який є власником суміжної квартири, а саме АДРЕСА_4, останній дає згоду та не заперечує проти реконструкції АДРЕСА_1 з житлового фонду в нежитлове приміщення, та влаштування окремих входів з вулиці Манюха В. Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І.

Згідно вимог ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого-за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

У відповідності до п. 2.50 Державних будівельних норм України (ДБН В.2.2-15-2005), у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків допускається розміщувати приміщення: адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, відділень зв'язку загальною площею не більше 700 м2 , банків, магазинів і кіосків з продажу преси, поліклінік, жіночих консультацій, рентгено-стоматологічних кабінетів (в разі забезпечення вимог НРБУ); роздавальних пунктів молочних кухонь, юридичних консультацій і нотаріальних контор, загсів, філій бібліотек, виставкових залів, контор житлово-експлуатаційних організацій, фізкультурно- оздоровчих занять загальною площею до 150 м2 , культурно-масової роботи з населенням (для проведення лекцій, зборів, бібліотек-читалень, кімнат для індивідуальних занять, роботи гуртків, прийому громадян депутатами тощо), дитячих художніх шкіл, центрів соціального захисту населення, центрів зайнятості населення базового рівня до 50 відвідувачів і до 15 співробітників центрів, а також груп короткотривалого перебування дітей дошкільного віку (крім цокольного поверху).

Згідно ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно дост.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що вирішення питання, пов'язаного з наданням дозволу на переобладнання квартири зі зміною функціонального призначення належить до повноважень виконавчого комітету міської Ради, а чинним законодавством не обмежено права на переобладнання та не передбачено відмови в наданні такого дозволу через непогодження чи відмови власника суміжної квартири на таке переобладнання, тому відсутність такого погодження (згоди) відповідачки, не може бути перешкодою для звернення позивачів з цього питання та прийняття виконкомом рішення.

Приймаючи до уваги, що ОСББ у даному будинку не створено, один із власників суміжної квартири надав згоду на переобладнання квартири у нежитлове приміщення, передбачені в містобудівному розрахунку переобладнання квартири та використання її офісно-торгового приміщення не порушуватимуть права ОСОБА_3 як суміжного власника, оскільки квартира позивачів на першому поверсі з технічною можливістю влаштування окремого входу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення.

Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.16, 319-320, ч.2 ст.383 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на звернення для вирішення питання переобладнання зі зміною функціонального призначення квартири АДРЕСА_2 на нежитлове приміщення - офісно-торгове приміщення без згоди власника суміжної АДРЕСА_3 - ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 31.07.2018 року.