Дата документу 21.12.2018 Справа № 554/4076/18
Провадження № 2/554/3381/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

при секретарі Сокол К.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 01.06.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 42500 грн. моральної коди, завданої незаконним рішенням Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 грудня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві капітаном поліції ОСОБА_4 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 502057 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Geely MR 7180 ЗНГ, державний номер НОМЕР_2, 28.12.2018 року о 19.25 год. проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року дану постанову скасовано, у звязку із її протиправністю, провадження у справі закрито. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від22.03.2018 року рішення районного суду скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР N0 502057 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Як зазначає позивач, незаконними діями поліцейського йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 42500 грн.

Ухвалою від 20.06.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Ухвалою від 06 липня 2018 року , за клопотанням представника відповідача розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання.

В судове засідання позивач та його представник не зявились. Представник позивача направив заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Представник Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Також представником відповідача подано відзив на позов, який мотивує тим, що у рішенні суду, на яке спирається представник позивача як на єдиний доказ неправомірних дій з боку інспектора патрульної поліції, які призвели до моральної шкоди гр. ОСОБА_2 не надається жодної оцінки діям патрульних поліцейських як таких, що призвели до винесення незаконної постанови.Тобто, підставою для скасування постанови послугувала неякісна відео зйомка, здійснена на відео реєстратор службового автомобіля. Таким чином, жодних протиправних діянь, які б стали причиною для скасування постанови, і як наслідок завдали ОСОБА_2 моральної шкоди, інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 не вчиняв. Не можливо говорити про вину інспектора у завданні моральної шкоди ОСОБА_2. С.М., оскільки при виявленні правопорушення та винесенні постанови він діяв в межах наданих йому повноважень, не вчинив жодних дій, які б могли призвести до скасування постанови. Підстава, що послугувала до скасування прийнятого ним рішення суто технічна, та жодним чином не повязана з умисними винними протиправними діями інспектора патрульної поліції. Відсутні будь які доводи, на які б посилався позивач як на обґрунтування розміру заподіяної йому шкоди, а відтак не є доведеною сама наявність такої шкоди. Позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Полтаві капітаном поліції ОСОБА_4 складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 502057 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що позивач, керуючи транспортним засобом Geely MR 7180 ЗНГ, державний номер НОМЕР_2, 28.12.2018 року о 19.25 год. проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві капітана поліції ОСОБА_4 серії БР № 502057 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП скасовано, як протиправну, провадження по справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Також постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві капітана поліції ОСОБА_5 серії БР № 502058 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП скасовано, як протиправну, провадження по справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. (а.с.8-10).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від22.03.2018 року рішення районного суду скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР N0 502057 від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. В іншій частині позовних відмов відмовлено. ( а.с.11-13).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразові, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом у залежності від характеру правопорушення,глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здатності потерпілого або обмеження у його реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є основою для відшкодування, а також: з урахуванням інших обставин, які мають суттєве значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Статтею 19 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України,відповідач повинен відшкодувати заподіяну позивачу моральну шкоду незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають встановленню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

З досліджених доказів вбачається, що постановою інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Полтаві капітана поліції ОСОБА_4 від 28 грудня 2017 року позивача безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню, оскільки вказана постанова була скасована як протиправна.

Таким чином, ОСОБА_2 має право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неправомірним притягненням до адміністративної відповідальності.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача відносно того, що внаслідок неправомірних дій представника поліції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, останньому було завдано моральну шкоду, оскільки позивач повинен був вживати заходи щодо відновлення своїх порушених прав.

Виходячи з характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, а також вимог розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 3000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 в особі представника адвоката ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням задовольнити частково.

Стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на

користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 3 000 грн. моральної коди, завданої незаконним рішенням Управління патрульної поліції у Полтавській області

Департаменту патрульної поліції.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: вул.Жовтнева, 5, с.Петракіївка, Хорольський район, Полтавська область.

Представник позивача: ОСОБА_3, адреса: вул. 1 Травня, 8Б, оф. 1, м.Хорол, Полтавська область.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України, адреса: вул.Кременчуцька, 2-В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область.

Представник відповідача: ОСОБА_1, адреса: вул.Кременчуцька, 2-В, с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область.

Повний текст виготовлено 29.12.2018 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_6