1Справа № 335/647/18 2-з/335/10/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В, за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано письмову заяву забезпечення доказів у справі шляхом виклику у судове засідання для допиту у якості свідка ОСОБА_4

На підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Крім того, відповідно до ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Статтею 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Виходячи зі змісту заяви, суд вважає її необґрунтованою, оскільки, позивачем не надано достатніх доводів про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим в подальшому, що у розумінні ст. 116 ЦПК України, визначено метою забезпечення доказів у справі.

Крім того, на стадії вирішення питання про прийняття позову до розгляду, суд вважає передчасним вирішення питання про виклик у судове засідання заявленого свідка для його допиту, оскільки судом не вирішено питання про відкриття провадження у справі та порядок розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.90, 91, 116, 117, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти з дня її складення.

Суддя: В.В. Калюжна