АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року

м. Харків

справа № 624/340/17

провадження № 22-ц/790/3734/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - приватне підприємство «Агропрогрес»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного підприємства «Агропрогрес» на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року у складі судді Куст Н.М., -

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_2, яка діяла в інтересах ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 12 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємством «Агропрогрес» (далі - ПП «Агропрогрес»).

В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 36 від 01 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку площею 4,5746 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області. Земельна ділянка належала її батьку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2. Після смерті батька ОСОБА_1 довідалася, що земельна ділянка орендована ПП «Агропрогрес» на підставі договору від 12 червня 2014 року, зареєстрованого 03 лютого 2015 року. Разом з тим, останні роки життя ОСОБА_3 хворів, не виходів із дому і укласти такий договір не міг, доручень на розпорядження своєю власністю нікому не давав. На вимогу ОСОБА_2, подану від імені ОСОБА_1, ПП «Агропрогрес» відмовилося повернути належну позивачу земельну ділянку.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 12 червня 2014 року, укладений між ПП «Агропрогрес» та ОСОБА_3, зареєстрований державним реєстратором Кегичівського РУЮ Харківської області Григоренко М.Д., про що вчинено запис від 03 лютого 2015 року за №8597940. Стягнуто з ПП «Агропрогрес» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи 9969 грн. 60 коп.

Рішення мотивовано тим, що згідно висновку експерта від 30 січня 2018 року підписи від імені ОСОБА_3 на договорі оренди земельної ділянки № б/н від 12 червня 2014 року та його додатках виконано не ОСОБА_3, а іншою особою. ПП «Агропрогрес» належних та допустимих доказів, які б свідчили про волевиявлення ОСОБА_3 на укладення спірного договору, суду не надало, тому договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України. Отримання ОСОБА_1 та її батьком орендної плати не свідчить про дійсність договору.

В апеляційній скарзі ПП «Агропрогрес», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_1 не довела порушення її прав оспорюваним договором, оскільки ні вона, ні її батько не заперечували отримувати орендну плату за користування ПП «Агропрогрес» земельною ділянкою, претензій щодо неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань не пред'являли.

ОСОБА_1 направила суду заяву, у якій просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 успадкувала належну батьку ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,5746 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом № 36 від 01 лютого 2017 року (а.с. 6).

Розбираючи документи, ОСОБА_1 виявила довідку, видану 22 квітня 2015 року директором ПП «Агропрогрес», згідно якої земельна ділянка площею 4,57 га передана ОСОБА_3 в оренду за договором оренди земельного паю № 8597940 від 03 лютого 2015 року (а.с. 10).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 квітня 2017 року вищевказана земельна ділянка знаходиться в оренді ПП «Агропрогрес» на підставі договору оренди землі № б/н від 12 червня 2014 року, укладеного між ПП «Агропрогрес» та ОСОБА_3, який зареєстрований державним реєстратором Кегичівського РУЮ Харківської області Григоренко М.Д., про що вчинено запис від 03 лютого 2015 року за № 8597940 (а.с. 8).

27 березня 2017 року ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулася до ПП «Агропрогрес» із вимогою повернути земельну ділянку (а.с. 11), отримавши відмову (а.с. 12).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 18725/1224 від 30 січня 2018 року підписи на договорі оренди земельної ділянки № б/н від 12 червня 2014 року і додатках до нього: актах передачі-прийому земельної ділянки згідно з договором оренди землі та акті визначення меж земельної ділянки в натурі, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_3,, а іншою особою (а.с. 89-119).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності волевиявлення ОСОБА_3 на укладення договору оренди земельної ділянки і наявності підстав для визнання договору недійсним.

Згідно ст. 13 Закону України № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За положеннями ч.1 ст. 14 Закону № 161-ХІV від 06 жовтня 1998 року договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір оренди землі може бути визнано в судовому порядку недійсним з підстав, встановлених ст. 215 ЦК України та ч.2 ст. 15 Закону України " Про оренду землі". Так, відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Отже встановивши, що ОСОБА_3 не підписував договір оренди земельної ділянки № б/н від 12 червня 2014 року, що свідчить про відсутність його волевиявлення на укладання договору, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для визнання такого договору недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що оспорюваним договором не порушуються права ОСОБА_1, оскільки вона не заперечувала проти отримання орендної плати, не приймаються судом апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,5746 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області. Визнання договору оренди земельної ділянки недійсним захищає права позивача на вільне володіння та користування земельною ділянкою, що на час розгляду справи використовується ПП «Агропрогрес» без достатньої правової підстави.

Отже, суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно та об'єктивно досліджених обставин справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агропрогрес» залишити без задоволення.

Рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний