САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1652/18
Провадження №2/726/20/19
УХВАЛА

09.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А. при секретарі Голик В.І. Розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Садгірського районного суду м.Чернівців знаходиться цивільна справа за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

До суду надійшло клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зупинення провадження по справі до виконання Державною Іпотечною установою Мирової угоди Господарського суду м. Києва від 20.01.2016 року по цивільній справі № 910/21864/15, оскільки в АТ "Банк "Фінанси та кредит" визнано борг перед Державною іпотечною установою.

ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" зазначає, що за умовами Мирової угоди погашення вказаного боргу здійснюється шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме майнові права за кредитними договорами, які виникли з договору застави майнових прав №17/4-3 та договором відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року.

Вказуючи, що Державною іпотечною установою на даний час не виконано всі умови затвердженої мирової угоди, оскільки не було підписано остаточний акт звіряння заборгованості з ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", що може призвести до виключення кредитних договорів, що відповідають визначеним сторонам критеріям, із переліку заставлених кредитних договорів права за якими підлягають відступленню на користь Державної іпотечної установи.

В судовому засіданні представник позивача Державної іпотечної установи заперечив проти задоволення клопотання ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про зупинення провадження у справі. При цьому вказав, що в поданому клопотанні ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" підтверджує, що ним були відступлені, а Держаною іпотечною установою набуті права вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 1710pv21-07 від 10.10.2007 р., Іпотечним договором № 1710pv21-07 від 11.10.2007 р., Договором поруки № 1710pv21-07 від 10.10.2007 р.

Зазначив, що Договір про відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року є чинним та сторонами не оскаржувався. Вказав, що п.1.2 договору визначено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами, визначеними в додатку до нього та вказаний пункт набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних (п.2.1 договору). При цьому, вказав, що постановою Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015 року ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" визнано неплатоспроможним.

Окрім того, Мирова угода, затверджена ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2016 року, є виконавчим документом, а ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в поданому клопотанні не вказано правової підстави, згідно якої, не виконання виконавчого документу є підставою для зупинення провадження, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, вважає, що клопотання АТ "Банк "Фінанси та кредит" щодо зупинення провадження по справі № 726/1652/18 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та АТ "Банк "Фінанси та кредит" було укладено договір відступлення прав вимог №17/4-В.

Відповідно до умов п.1.1 вказаного договору сторони уклали його з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідного договору застави майнових прав №17/4-З від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язання первісного кредитора (позичальника), зокрема і за Кредитним договором №1710pv21-07 від 10.10.2007 р., Іпотечним договором № 1710pv21-07 від 11.10.2007 р., Договором поруки № 1710pv21-07 від 10.10.2007 р.

Пунктом 1.2 Договору відступлення прав вимог №17/4-В передбачено, що первісний кредитор (Банк) відступає, а новий кредитор (Державна іпотечна установа) набуває права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, пункт 1.2 набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин, визначених п.2.1.1 Договору, та однієї з обставин, визначеної п.2.1.2 цього договору або 2.1.3 цього договору або 2.1.4 цього договору.

Встановлено, що Договір про відступлення прав вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року набрав чинності 17 вересня 2015 року, коли рішенням Правління Національного банку України №612 віднесено ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та кредит" та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку.

Таким чином, відповідно до додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, право вимоги за Кредитним договором №1710pv21-07 від 10.10.2007 р., Іпотечним договором № 1710pv21-07 від 11.10.2007 р., Договором поруки № 1710pv21-07 від 10.10.2007 р. перейшло від ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до Державної іпотечної установи.

Водночас, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2016 року у справі №910/21864/15 затверджено Мирову угоду між Державною іпотечною установою (позивач) та АТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Чернявської О.C.,, що діє на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 року №230 Про початок процедури ліквідації АТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку (відповідач).

Так, в поданому до суду клопотанні про зупинення провадження у справі, АТ "Банк "Фінанси та кредит" зазначає, що, умови зазначеної Мирової угоди сторонами не виконані і наразі невідомо, які саме права вимоги за кредитними договорами їй передадуться.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Статтею 514ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін ( відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження та норм ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6 - 1355/10, провадження № 61 -12076 св 18.

Доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема додатком №1 до Договору відступленням прав вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, підтверджується перехід права вимоги за Кредитним договором №1710pv21-07 від 10.10.2007 року позичальника ОСОБА_1 та Договором поруки №1710pv21-07 від 10.10.2007 року поручителя ОСОБА_2 від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до Державної іпотечної установи.

Водночас, п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Варто зауважити, що, як на підставу зупинення провадження у справі представник третьої особи вказує неналежне виконання умов мирової угоди затвердженої судом. Мирова угода є кінцевим процесуальним документом у справі, є по суті рішенням та одночасно виконавчим документом. За таких умов, спір між сторонами вже вирішено 20.01.2016 року Господарським судом м. Київ. Заявник не посилається на існування провадження у іншій справі, яка може завадити розгляду цивільної справи № 726/1652/18. До того ж провадження може бути зупинено до вирішення іншої справи, однак спір між сторонами вже вирішено укладенням мирової угоди та в даний час відбувається її виконання. Навіть враховуючи, що існують труднощі на етапі виконання мирової угоди, спір у будь-якому випадку закінчено, розгляд справи завершено, а тому не існує об`єктивних підстав неможливості розгляду цивільної справи № 726/1652/18.

Окрім того, суд враховує, що укладення між АТ "Банк "Фінанси та кредит" та Державною іпотечною установою Мирової угоди від 25.12.2015 року не впливає на правовідносини сторін, що виникли на підставі договору про відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, зокрема правонаступництва Державної іпотечної установи щодо вимог за кредитним договором №1710pv21-07 від 10.10.2007 року позичальника ОСОБА_1 та договору поруки №1710pv21-07 від 10.10.2007 року поручителя ОСОБА_2 .

Водночас, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом враховується, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Виходячи з аналізу вказаних норм, зокрема, п.п.1, 2 частини першої ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у результаті чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, за змістом статей 521, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" було укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, відповідно до п.1.2 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами, що вказані в додатках до нього, зокрема і щодо Кредитного договору №1710pv21-07 від 10.10.2007 року позичальника ОСОБА_1 та Договору поруки №1710pv21-07 від 10.10.2007 року поручителя ОСОБА_2 .

З урахуванням зазначеного суд вважає, що обставини на які покликається ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі № 726/1652/18, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 251, 252 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зупинення провадження по справі № 726/1652/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев