Справа № 161/79/18
Провадження № 2/161/1044/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Козак О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22.07.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2017 року.

Вказує, що за час перебування у шлюбі ними було набуто у власність спільне майно:

- автомобіль «ОСОБА_5 Е», 1995 року випуску, р.н. НОМЕР_1 вартістю 100000,00 грн.;

- гараж в гаражному кооперативі «Автомобіліст 3» в м. Луцьку по вул. Корпенка Карого, 2Б, вартістю 45000,00 грн.;

- торговий павільйон №418 на ринку «Завокзальний» в м. Луцьку по вул. Карпенка Карого, 1 вартістю 280000,00 грн.;

- грошові кошти в сумі 30000 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 836208,00 грн., які зароблені ними в ході здійснення підприємницької діяльності та якими, без її згоди, розпорядився відповідач, подарувавши їх дочці від першого шлюбу ОСОБА_6. Про даний факт їй стало відомо у 2016 році , а тому вважає, що ці кошти підлягають врахуванню при поділі спільного майна;

- грошові кошти на банківському рахунку на імя ОСОБА_3 в ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 45000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1224312,00 грн., які були отримані ними від продажу спільної трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та внесені на депозитний рахунок відповідача 31.12.2013 року.

Вважає, що її частка при поділі майна повинна бути збільшена, оскільки з нею проживають двоє неповнолітній дітей, при цьому, відповідач не сплачує аліменти на їх утримання відповідно до рішення суду.

У звязку з чим, просила поділити майно подружжя та виділити їй у власність наступне майно: автомобіль «ОСОБА_5 Е», 1995 року випуску, р.н. НОМЕР_1 вартістю 100000,00 грн. та кошти в сумі 45000,00 доларів США з нарахованими відсотками на банківському рахунку на імя ОСОБА_3 в ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу майна подружжя, а саме: автомобіля «ОСОБА_5 Е», 1995 року випуску, р.н. НОМЕР_1, гаража в гаражному кооперативі «Автомобіліст 3» в м. Луцьку по вул. Корпенка Карого, 2Б, торгового павільйону №418 на ринку «Завокзальний» в м. Луцьку по вул. Карпенка Карого, 1 залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги в решті підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 22.07.2000 року по 13.11.2017 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №035765 (а.с. 4).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Як слідує із виписки по депозиту АТ КБ «Приватбанк», відкритого на імя ОСОБА_3, на рахунку останнього у 2013-2014 р.р. перебували кошти в сумі 46500 доларів США, які в подальшому перераховані на інший картковий рахунок (а.с. ).

Однак, суду не представлено доказів витрачання відповідачем саме їх для купівлі квартири донці ОСОБА_6 Водночас, остання, допитана як свідок, суду показала, що кошти на її придбання надали бабуся і дідусь. При цьому, не заперечила, що батько їй також допомагає.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем та її представником всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних і беззаперечних доказів використання відповідачем коштів, які знаходилися на депозитному рахунку в своїх особистих цілях чи не в інтересах сімї. Твердження позивача про спільне отримання доходів від підприємницької діяльності в сумі 30000 доларів США і витрачання відповідачем коштів, отриманих від продажу їх спільної квартири на купівлю житла доньці від іншого шлюбу будь-якими доказами також не підтверджуються.

Отже, за таких обставин, зважаючи, що позивачем не представлено доказів наявності спільного майна подружжя, яке просить поділити, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М.Кихтюк

Повний текст рішення складений 27.12.18 року.