Справа № 461/261/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

"10" грудня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар КЛИМКО С.В.

за участю представника позивача Стафанишин Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» звернулось в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 43 379,95 грн. та стягнення судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 12.08.2010р. між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем украдено кредитний договір № 500183852, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16 620,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5% річних. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з умовами надання кредиту складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, що становить 43 379,95грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту -16 620,00грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом -15 167,95 грн., заборгованість по штрафних санкціях (пені) -11 592,00 грн., заборгованість по комісії - 0грн.

18.12.2012р. між ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал», який є правонаступником первинного кредитора та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» отримало статус кредитора та отримало право грошової вимоги до по відношенню до осіб боржників за Кредитними договорами, включно і до відповідачки ОСОБА_2

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відомостей про причину її неявки немає. У встановлений строк відзиву на позов не подала.

Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши думку представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 12.08.2010р. між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 500183852, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 16 620,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5% річних.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 16 620,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,5% річних.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка в односторонньому порядку порушила взяті на себе договірні зобов'язання, у встановлений договором строк не повернула кредит та не сплатила відсотки в повному обсязі. В результаті цього утворилась заборгованість.

Виходячи з положень ст.ст.1050, 612 ЦК України відповідач прострочила виконання зобов'язання за кредитним договором, оскільки вона прострочила повернення чергових частин кредиту та сплати щомісячних відсотків.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача становить 33897,77грн., з яких: заборгованість за кредитом - 16620,00 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 8 355,68 грн., заборгованість за комісією - 6 812,27грн., сума штрафу - 11 592,00грн.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 16 620,00грн. та заборгованості за відсотками в сумі 8 355,68грн. ґрунтується на вимогах закону, а отже за відсутності будь - яких заперечень зі сторони відповідача, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Включення до суми заборгованості за відсотками нарахованої комісії в розмірі 6 812,27грн. не відповідає жодним вимогам закону і стягненню ці кошти не підлягають.

Щодо вимоги про стягнення 11 592,00грн. штрафу, така не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не обґрунтовано законності таких вимог.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, у разі несвоєчасного виконання грошового зобов'язання законодавець передбачив можливість нарахування не штрафу, а пені, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо повернення кредиту повинно здійснюватися щомісячно частинами, то неустойка нараховується від суми простроченого місячного платежу.

При цьому суд враховує висновки Конституційного Суду України, зроблені у рішенні від 10.11.2011р. по справі №1-26/2011. Так Конституційний Суд України вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків, має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Держава, як вказується у цьому рішенні, забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин (споживача) а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору.

Конституційний Суд України у своєму рішенні вказав, що дія положень статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яка передбачає такі права споживача, зокрема на право споживача протягом певного терміну відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин, не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах; та інші, поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити правильність розрахунку та законність нарахування штрафу у розмірі 11 592,00грн. З розрахунку не зрозуміло за який період часу нараховано цей штраф, з яких заборгованостей він обчислювався.

Крім того, розмір штрафу більше ніж на 50% перевищує заборгованість по тілу кредиту, що відповідно до ст.18 ЗУ «Про захист право споживачів» може вважатися несправедливим, таким, що суперечить принципам розумності, добросовісності, закріпленим у ст.3 ЦК України.

Отже, суд вважає, що у стягненні штрафу слід відмовити у зв'язку недоведеністю такої вимоги.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №500183852 від 12.08.2010р. в розмірі 16 620,00грн. заборгованості по тілу кредиту, 8 355,68грн. заборгованості за відсотками підлягають стягненню з відповідача в користь позивача в примусовому порядку, у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,280,282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНПП НОМЕР_1) в користь ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - Капітал» () заборгованість за кредитним договором №500183852 від 12.08.2010р., між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, в розмірі 16 620,00грн. заборгованості по тілу кредиту, 8 355,68грн. заборгованості за відсотками, а також судові витрати по справі в розмірі 1600грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.12.2018р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська