Номер провадження 2-в/229/36/2018
У Х В А Л А

30 липня 2018 р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка копію ухвали Верховного суду від 22 червня 2018 року та копії матеріалів касаційного провадження №61-23009ск18 у справі №250/792/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

09 липня2018 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшла копія ухвали Верховного суду від 22 червня 2018 року та копії матеріалів касаційного провадження №61-23009ск18 у справі №250/792/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка розглядалась Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області для відновлення втраченого судового провадження.

Із матеріалів, які надійшли до Дружківського міського суду Донецької області вбачається, що на розгляді у Верховному суді перебуває провадження за касаційною скаргою поданою у серпня 2014 року ПАТ «Платинум Банк» до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на вказане судове рішення.

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 змінено територіальну підсудність справ Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області та визначено територіальну підсудність справ за Дружківським міським судом Донецької області.

Справа до Дружківського міського суду Донецької області з Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області не передавалася. Відсутність судової справи унеможливлює її розгляд Верховним Судом.

Відповідно до ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається зі змісту матеріалів справи, цивільна справа ЄУН 250/792/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядалась Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно із ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Ясинуватському міськрайонному суду Донецької області, визначена підсудність Дружківському міському суду Донецької області.

За таких обставин питання щодо відновлення втраченого судового провадження по справі ЄУН 250/792/13-ц підлягає розгляду Дружківським міським судом Донецької області.

Представник ПАТ "Платинум Банк"- позивача у відновлювальній справі, в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи банк сповіщено належним чином - судовою повісткою.

Відповідачі у відновлювальній справі - ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - їх виклик до суду здійснювався відповідно до п.19 ч.1 розділу XIII перехідних положень ЦПК України, шляхом розміщення інформації про місце та час розгляду справи на сторінці Дружківського міського суду у розділі "Громадянам. Оголошення про виклик до суду для учасників процесів (зона АТО)" офіційного веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (https://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/gromadyanam/ogolosh_ato/).

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процессу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вбачає підстави для часткового відновлення втраченого судового провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України. Згідно зі ст. 489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Частиною першою статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом встановлено, що рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року по справі № 250/792/13-ц, ухвалено: "У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі." Підставою для відмови у задоволенні позову стала відсутність доказів правонаступництва між ЗАТ "Агробанк" та ЗАТ "ХОУМ КРЕДИТ БАНК", а також докази правового зв'язку між ЗАТ "Агробанк" як позичальником за спірним кредитним договром та ПАТ "Платинум Банк".

01 липня 2014 року Апеляційним судом Донецької області було ухвалено рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ "Платинум Банк" на рішення від 16 квітня 2014 року Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області, яким частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ "Платинум Банк", скасовано рішення від 16 квітня 2014 року Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Факт ухвалення Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області відповідного рішення, зміст цього рішення, склад учасників процесу підтверджується:

- отриманими суддею, в режимі повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішенб по справі ЄУН 250/792/13-ц : ухвали про відкриття провадження у справі від 23.03.2013 року, заочного рішенні від 10.06.2013 року, ухвалою від 17 лютого 2014 року про призначення до розгляду заяви відповідачів про перегляд заочного рішення, ухвалою від 28 лютого 2014 року про скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, ухвали суду від 27.03.2014 року про відкладення розгляду справи, вступної та резолютивної частини рішення, повного тексту рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2014 року (а.с.23-36 );

- отриманими суддею, в режимі повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішенб по справі ЄУН 250/792/13-ц: ухвали від 06.06.2014 року про залишення апеляційної скарги без руху, ухвали від 23.06.2014 року про відкриття апеляційного провадження у справі та рішення Апеляційного суду Донецької області від 01 липня 2014 року (а.с.37-44).

Цивільні справи, що перебували в архіві Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області, у зв'язку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ на зберігання до Дружківського міського суду Донецької області не надходили.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території м. Ясинувата та Ясинуватського району та вихід частини цієї території з-під контролю державної влади України.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження представника заявника про можливу втрату зазначеного судового провадження.

За таких обставин суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариство «Платинум Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромі в частині змісту повного тексту рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року та змісту повного тексту рішення Апеляційного суду Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 488, 490, 493, 494, 260, 261, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відновити втрачене судове провадження в частині змісту рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року по цивільній справі 250/792/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та в частині змісту рішення Апеляційного суду Донецької області від 01 липня 2014 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року 250/792/13-ц, номер провадження2/250/578/14 (повний текст) в наступній редакції:

"

Справа №250/792/13-ц

Номер провадження2/250/578/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 р. місто Ясинувата

Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Ус О.В.,

при секретареві судового засідання Торчинській А.В.,

з участю представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі міськрайонного суду в місті Ясинувата цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, мотивуючи позов тим, що відповідно до кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року, укладеного між ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ЗАТ «ХОУМ Кредіт Банк», правонаступником якого є ВАТ «ХОУМ Кредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ХОУМ Кредит Банк», та ОСОБА_1 останній отримав кредит в розмірі 20 тисяч доларів США. Договором за користування кредитом передбачена сплата відсотків в розмірі 17 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 31.07.2011 р. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 36.840.06.11.1 від 01.08.2006 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ЗАТ «Агробанк», правонаступником якого є ПАТ «ХОУМ Кредит Банк». 28.03.2011 р. між ПАТ «ХОУМ Кредит Банк» та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 20110328-г, згідно з яким первісний кредитор відступив новому кредитору всі свої права, в тому числі за кредитним договором № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року, договором поруки № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року. Оскільки в порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, станом на 25.02.2013 року у нього утворилась заборгованість в сумі 361675,60 грн., яку ПАТ «Платинум Банк» просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2

Представник позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися - про місце і час розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог закону.

В судове засідання з'явився представник відповідача ОСОБА_4, яка позов не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що у матеріалах справи відсутні докази правонаступництва між ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк» та ЗАТ «Агробанк», а до спірних правовідносин слід застосувати строк позовної давності. Крім того, ОСОБА_2 не є належним відповідачем, оскільки дія договору поруки припинилася.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ «Агробанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року останній отримав кредит в розмірі 20 тисяч доларів США.

Договором передбачена сплата за користування кредитом відсотків в розмірі 17 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 31.07.2011 р. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № 36.840.06.11 від 01.08.2006 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ЗАТ «Агробанк».

Першого серпня 2006 року з метою забезпечення повернення кредиту між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ЗАТ «Агробанк» укладений договір поруки, за яким ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання перед ЗАТ «Агробанк» відповідати в повному обсязі по зобов'язанням ОСОБА_1, що виникають з умов кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки та ст. 554 ЦК України поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_1 за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості за кредитним договором.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно п. 1.1 договору поруки від 01.08.2006 р., відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася в разі невиконання та/або порушення відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У підпункті 4.2 Кредитного договору № 36.840.06.11 від 01.08.2006 р. визначено спосіб виконання зобов'язання позичальником перед банком. Так, починаючи з місяця, наступного за датою видачі кредиту, щомісячно в період з 1 по 16 число вносити грошові кошти:

- в сумі 333,33 долари США для погашення заборгованості за кредитом;

- в сумі достатній для погашення заборгованості по нарахованих відсотках за користування кредитом в попередньому календарному місяці.

Зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (надалі - ЄДР ЮО та ФОП) № 18412402 вбачається, що станом на 01.06.2006 р. ЗАТ «Агробанк» значився як діюча юридична особа. В подальшому правонаступником ЗАТ «Агробанк», за посиланням позивача, стало Закрите акціонерне товариство «ХОУМ Кредит Банк». Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2014 р. позивачу було запропоновано надати докази правонаступництва між цими юридичними особами, оскільки відповідні запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не дали результату. На виконання зазначеної ухвали докази правонаступництва не були надані. Таким чином, факт правонаступництва між ЗАТ «Агробанк» та ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк» не підтверджений належними та допустимими доказами. Суд не приймає як належний та допустимий доказ ксерокопії 1-2, 24-25 сторінок статуту ПАТ «Банк Восток», оскільки суд позбавлений можливості оцінити даний доказ на предмет достовірності, відповідності оригіналу, адже він поданий лише частково, а копія є незасвідченою. Крім того, судом враховано, що копія аркушів зі статуту іншого підприємства не може вважатись належним та допустимим доказом правонаступництва між юридичними особами у розумінні статей 58, 59 ЦПК України.

Також судом встановлено, що 28.03.2011р. між ПАТ «ХОУМ Кредит Банк» та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладений договір відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор відступив новому всі свої права, в тому числі за кредитним договором між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ЗАТ «Агробанк», договором поруки між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ЗАТ «Агробанк».

Як вбачається з витягу з ЄДР ЮО та ФОП № 18410435, станом на 28.03.2011 р., тобто день укладання договору відступлення права вимоги № 20110328-г від 28.03.2011 р., Публічне акціонерне товариство значиться в реєстрі як діюча юридична особа. При цьому, у розділі витягу № 18410435 «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначена юридична особа - Закрите акціонерне товариство «ХОУМ Кредіт Банк». При цьому не міститься жодних посилань на ЗАТ «Агробанк».

Системно оцінивши вказані вище докази, суд прийшов до переконання, що в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва між ЗАТ «Агробанк» та ЗАТ «ХОУМ Кредит Банк», а також докази правового зв'язку між ЗАТ «Агробанк» як позичальником за спірним кредитним договором та позивачем.

Також суд звертає увагу на наступне. Згідно п. 1.4 договору відступлення права вимоги № 20110328-г від 28.03.2011 р. перехід від первісного кредитора права вимоги до нового кредитора відбувається в момент підписання Акта приймання передачі. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2014 р. позивачу було запропоновано надати даний акт, однак він позивачем не наданий. Отже, на теперішній час вважати позивача таким, що набув право вимоги як новий кредитор у суду немає.

Судом встановлено, що підпунктом 2.3 договору відступлення права вимоги № 20110328-г передбачений обов'язок нового кредитора здійснити певні дії від імені первісного кредитора, а саме:

- надіслати кожному з позичальників та їх поручителям (за наявності таких) письмове повідомлення (з відміткою про отримання) про відступлення права вимоги із зазначенням вимоги, яка підлягає виконанню;

- надіслати кожному з поручителів письмове повідомлення (з відміткою про отримання) про відступлення права вимоги за договорами поруки, із зазначенням реквізитів нового кредитора.

Проте до теперішнього часу з даною інформацією ніхто не звертався.

За цих обставин відповідачі обґрунтовано керувались ч. 2 ст. 517 ЦК України, яка визначила, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 553, 554, 629, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 88, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПЛАТИНУМ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Ус"

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 01 липня 2014 року 250/792/13-ц, номер провадження 22-ц/775/5186/2014 в наступній редакції:

"

Єдиний унікальний номер 250/792/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/5186/2014

Головуючий у 1 інстанції Ус О.В.

Доповідач Біляєва О.М.

Категорія 27

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Біляєвої О.М.,

суддів Папоян В.В., Смєлік С.Г.,

при секретарі Саєнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства „Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача на рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2013 року публічне акціонерне товариство „Платинум Банк" пред'явило у суд даний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що 01 серпня 2006 року закрите акціонерне товариство "Агробанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "ХОУМ КРЕДИТ БАНК", та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 36.840.06.11.

У забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань закрите акціонерне товариство "Агробанк", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір поруки.

28 березня 2011 року публічне акціонерне товариство "ХОУМ КРЕДИТ БАНК" та публічне акціонерне товариство „Платинум Банк" уклали договір відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами поруки, у тому числі за договорами, укладеними з відповідачами.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом станом на 25 лютого 2013 року утворилась заборгованість у сумі 361675 грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 11496 доларів США, що еквівалентно 91891 грн. 60 коп.; заборгованості за відсотками 6584 доларів США, що еквівалентно 52629 грн. 75 коп.; пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 19 березня 2012 року по 25 лютого 2013 року - 217154 грн. 25 коп.

Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у сумі 361675 грн. 60 коп., понесені судові витрати 3441 грн.

Рішенням Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням, публічне акціонерне товариство „Платинум Банк" звернулося до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що висновок суду про недоведеність правонаступництва спростовується статутом публічного акціонерного товариства "Банк Восток", а висновок про недоведеність факту переходу права вимоги не відповідає чинному законодавству. Відповідачами не надано жодного доказу виконання зобов'язання за кредитним договором ні первісному кредитору, ні новому кредитору.

У судове засідання сторони не з'явились, повідомлені телефонограмами №№ 1086, 1087, 1088, зареєстровані в Журналі телефонограм апеляційного суду № 1 від 24 червня 2014 року.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не набув права вимоги як новий кредитор.

Однак повністю погодитись з цим висновком не можна з наступних підстав.

У силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Судом установлено, що закрите акціонерне товариство "Агробанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "ХОУМ КРЕДИТ БАНК", та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 36.840.06.11 про надання кредиту у сумі 20000 доларів США строком з 01 серпня 2006 року по 31 липня 2011 року зі сплатою 17% річних (ас. 5-6).

У забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором між сторонами у справі 01 серпня 2006 року укладено договір поруки № 36.840.06.11.1 (ас. 7).

28 березня 2011 року публічне акціонерне товариство "ХОУМ КРЕДИТ БАНК" та публічне акціонерне товариство „Платинум Банк" уклали договір відступлення права вимоги № 20110328-Г за кредитними договорами та договорами поруки, у тому числі за договорами, укладеними з відповідачами (ас. 8-10, 202-204).

Унаслідок невиконання позичальником належним чином зобов'язань за договором станом на 25 лютого 2013 року утворилась заборгованість у сумі 361675 грн. 60 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 11496 доларів США, що еквівалентно 91891 грн. 60 коп.; заборгованості за відсотками 6584 доларів США, що еквівалентно 52629 грн. 75 коп.; а також пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 19 березня 2012 року по 25 лютого 2013 року - 217154 грн. 25 коп. (ас. 85-86).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відмовляючи у позові з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів, що правонаступником закритого акціонерного товариства "Агробанк" є закрите акціонерне товариство "ХОУМ КРЕДИТ БАНК", суд першої інстанції безпідставно не визнав належним та допустимим доказом Статут публічного акціонерного товариства "Банк Восток", який містить положення про правонаступництво щодо прав та обов'язків закритого акціонерного товариства "Агробанк" (п. 1.2 ст. 1) (ас. 130-131, 189-201).

Твердження суду першої інстанції про відсутність доказів правового зв'язку між первісним кредитором - закритим акціонерним товариством "Агробанк" та позивачем не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Відступлення права вимоги та правонаступництво є різними правовими категоріями та регулюються різними нормами чинного законодавства, що випливає з положень ч. 1 ст. 512 ЦК України, яка визначає відступлення права вимоги та правонаступництво як окремі підстави заміни кредитора у зобов'язанні.

При правонаступництві до правонаступника переходить весь обсяг майна, прав та обов'язків (універсальне правонаступництво). В свою чергу відступлення права вимоги, виходячи з п.1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, полягає у заміні кредитора в конкретному зобов'язанні внаслідок передання ним певних своїх прав іншій особі за правочином (договором) (сингулярне правонаступництво).

Установивши, що позивач не повідомив відповідачів про відступлення права вимоги, суд як на одну з підстав відмови у позові послався на частину другу ст. 517 ЦК України, якою передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні, оскільки

Проте поза увагою суду залишились положення частини другої ст. 516 ЦК України, згідно з якими якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Однак в матеріалах справи відсутні докази щодо виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові.

З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що позивач набув право вимоги як новий кредитор.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, при укладенні кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - 5 років, кінцевий строк повернення кредиту - по 31 липня 2011 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця по 16 число включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору - 5 років, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У справі, яка переглядається, судом установлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами по 16 число кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Згідно з п. 1.4 договору відступлення права вимоги від 28 березня 2011 року, перехід від Первісного кредитора прав вимоги до Нового кредитора відбувається в момент підписання Акта приймання-передачі, відповідно до п. 2.1 Договору, після чого до Нового кредитора переходять всі права Первісного кредитора за договорами в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Акт приймання-передачі підписаний 28 березня 2011 року.

Як установлено судом, ОСОБА_1 30 листопада 2009 року перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим з 01 грудня 2009 року у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу позивач звернувся до суду з позовом до нього 1 березня 2013 року. Питання про поновлення пропущеного строку позивач не порушував.

За правилом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення пені).

У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про початок перебігу позовної давності з 01 грудня 2009 року та наявність підстав для застосування позовної давності за заявою відповідача до вимог публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" про стягнення заборгованих на час звернення до суду платежів (тіла кредиту, процентів, пені).

Щодо вимог про стягнення заборгованості з поручителя, то з огляду на положення ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 598 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом.

У договорі поруки строк його дії не визначений. Згідно з п. 3.2, поручительство припиняється з припиненням всіх зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Ураховуючи, що строк кредитного договору встановлений по 31 липня 2011 року, порука ОСОБА_2 припинилася, оскільки Банк не пред'явив позов до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відтак, встановивши, що до публічного акціонерного товариства „Платинум Банк" перейшли усі права та обов'язки первісного кредитора, зокрема і право вимоги за спірним кредитним договором № 36.840.06.11 від 01 серпня 2006 року, позов пред'явлено у березні 2013 року, колегія суддів відмовляє у позові до ОСОБА_1 з підстав пропуску позовної давності, до ОСОБА_2 - у зв'язку з припиненням поруки.

Керуючись ст. 307 ч.1 п. 2, ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства „Платинум Банк" задовольнити частково.

Рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства „Платинум Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді"

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку з урахуванням розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено та підписано суддею 30 липня 2018 року.

Суддя: Є.В. Петров