Справа № 500/2478/18
Провадження № 2/500/2150/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме що ОСОБА_4, померлий 19 липня 2005 року є батьком ОСОБА_1, 02 вереасня ІНФОРМАЦІЯ_1;

- встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме 10 грудня 2008 року за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. 30 років Перемоги, б. 112;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 19 липня 2005 року право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для веденні товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464620, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21 січня 2003 року за № 29/А;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 померлої 10.12.2008 року право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464623 від 06.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-539.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 018445, виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 20.07.2005 року, запис за № 22, по батькові померлого вказане «Діденченко Григорій Каленикович». Згідно свідоцтва про народження серії І ЖД № 477199, виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 20.09.1975 року запис № 21, по батькові вказане «Діденченко Григорій Коленикович».

В судове засідання позивач ОСОБА_1не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими уточненні позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,35 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464620 від 08.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21 січня 2003 року за № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10 04 538.

Також, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3,35 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464623 від 06.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-539.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 018445 від 20.07.2005 року, виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер 19 липня 2005 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,35 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464620 від 08.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21 січня 2003 року за № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10 04 538.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 50904182 від 13.02.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- мати ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії ЯЖ № 100341 від 02.10.1956 року, виданого Суворовським районним бюро РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про одруження серії ІІ УР № 073826 від 29.11.1961 року, виданого Каланчацькою сільською радою Болградського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 змінила прізвище на «Чеботаренко»;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І ЖД № 477199 від 20.09.1975 року, виданого Каланчацькою сільською радою Ізмаїльського району одеської області;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І АГ № 645067 від 12.05.1970 року, виданим виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області;

- донька ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ УР № 0994892 від 21.10.1966 року, виданого виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 442261 від 17.08.1987 року, виданого виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на «Сакали».

Враховуючи факт співпадінням зазначення родових прізвищ ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4, який крім іншого відображений в довідці наданій виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 02.01.2018 року за № 02, згідно якої на час смерті ОСОБА_4 та на протязі шести місяців разом із з ним за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. 30 років Перемоги, б. 112 проживав син ОСОБА_1, суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_4, померлий 19 липня 2005 року є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_4 не проживали та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, тому вважаються такими, що фактично не прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

В свою чергу позивач ОСОБА_1, проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено вищезазначеною довідкою наданою виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 02.01.2018 року за № 02, згідно якої на день смерті ОСОБА_4 та на протязі шести місяців за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. 30 років Перемоги, б. 112, разом з ним був прописаний та проживав син ОСОБА_10, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1 ЖД № 134635 від 12.12.2008 року, виданого виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_9 померла 10.12.2008 року.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,35 га, розташована на території Каланчацької сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464623 від 06.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-539.

Відповідно до заповіту від 02.09.1997 року за № 76, посвідченого секретарем Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_9 все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося та взагалі все те що на день смерті буде їй належати заповіла ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Осіб які, мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_9 немає нікого.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.03.2018 року за № 258, згідно якої ОСОБА_5, яка померла 10.12.2008 року дійсно була прописана за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак по вул. 30 років Перемоги, б. 117, проте на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 112 в онука ОСОБА_1.

Внаслідок чого, ОСОБА_1 вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

зВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 386949, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 01.02.2000 року, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. 30 Років Перемоги, б. 112) до ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ № 805200, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 04.11.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 48), ОСОБА_3 (паспорт серії КМ № 987708, виданий Болградським РС ГУДМС України в Одеській області від 24.11.2015 року, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 82) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме що ОСОБА_4, померлий 19 липня 2005 року є батьком ОСОБА_1, 02 вереасня ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме 10 грудня 2008 року за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Каланчак, вул. 30 років Перемоги, б. 112.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 19 липня 2005 року право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для веденні товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464620, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21 січня 2003 року за № 29/А.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 померлої 10.12.2008 року право власності на земельну ділянку площею 3,35 га, розташовану на території Каланчацької сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 464623 від 06.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 21 січня 2003 року № 29/А, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-04-539.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_11