Справа № 405/5141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2, хоча фактично з вересня 2008 року там не проживає та не зявлявся. У звязку з цим, у позивача виникли проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що нараховуються за відповідачем. За таких обставин, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за цією адресою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

У судове засідання позивач подала заяву від 20.12.2018 року, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позові, просить позов задовольнити, розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомлено, заяв про відкладення розгляду справи не надано, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1997 року, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів (а.с. 7).

Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 05.09.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований з 02.12.2003 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до вимог ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з довідкою КП «ЖЕО № 2 Міської ради міста Кропивницького» від 19.12.2018 року № 11213 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30).

Як вбачається з Акту-довідки про відсутність особи за місцем реєстрації від 03.07.2018 року, складеного ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, засвідченого начальником КП «ЖЕО № 2 Міської ради міста Кропивницького» ОСОБА_7 та скріпленого печаткою КП «ЖЕО № 2 Міської ради міста Кропивницького», відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, не проживає з 2008 року та ніякої участі в утриманні житла не приймає (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше десяти років у квартирі, що належить позивачу, і місце його перебування невідоме, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Щодо вирішення позовної вимоги позивача про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 суд виходить з такого.

Реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, до яких, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відносяться виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Цією статтею передбачено й порядок зняття з реєстрації, що є компетенцією органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, а не суду.

Оскільки судом вирішено визнати відповідача таким, що втратив право користування житловими приміщенням, ця вимога позивача є передчасною і необґрунтованою, оскільки питання зняття з реєстраційного обліку відноситься до компетенції органу реєстрації - Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького, а не суду. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (25005, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (25005, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (25005, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (25005, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний