РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ругаль Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м*ясокомбінат», треті особи: товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВП Роганський м*ясокомбінат», треті особи: ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрат на юридичну допомогу.

Згідно ухвали суду від 27.09.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2018 о 13:20 годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ГАС 7011», р.н. НОМЕР_4 у м.Харкові по трасі Київ-Харків-Довжанський М-03 495стовп + 805 м (Окружна дорога), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «FІАТ SCUDO», р.н. НОМЕР_3 що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2018р. у справі № 640/9975/18 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «FІАТ SCUDO», р.н. НОМЕР_3, який на момент ДТП належав позивачеві на праві власності, чим завдано йому матеріальну шкоду. Відповідно до висновку №24С судової автотоварознавчої експертизи від 17.07.2018р викладеного судовим експертом Бочаровим С.М., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «FІАТ SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_3 пошкодженого внаслідок ДТП 27.05.2018р. визначається рівною ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження і склала 186001,02 грн. З висновку експерта вбачається, що сума матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля в зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля (408892,48 грн. перевищує його ринкову вартість (148970 грн.).

Враховуючи той факт, що залишки автомобіля після ДТП мають певну вартість дану суму також враховувати при розрахунку розміру матеріальної шкоди. Відповідно до договору комісії №7565/18/001297 від 30.08.2018р., договору купівлі продажу транспортного засобу №7565/18/001297 від 30.08.2018р., залишки автомобіля «FІАТ SCUDO», р.н. НОМЕР_3 було реалізовано за суму 41000грн. Таким чином, сума матеріального збитку завдана позивачеві внаслідок пошкоджень автомобіля становить: 186001,02 грн. - 41000,00 грн.= 145001,02 грн.

Зі схеми місця ДТП вбачається що автомобіль «ГАС 7011», р.н. НОМЕР_4 зареєстрований за ТОВ «ВП Роганський м'ясокомбінат». У своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 також зазначив що він працює в ТОВ «ВП Роганський м'ясокомбінат».

Отже вбачається, що під час ДТП ОСОБА_4 виконував трудові обов'язки керуючи автомобілем, що належить відповідачу, тому в силу ст. 1172 ЦК України завдану шкоду зобов'язаний відшкодовувати ТОВ «ВП Роганський м'ясокомбінат».

Листом від 28.08.2018 №484 відповідач відмовив ОСОБА_3 у добровільному відшкодуванні шкоди, посилаючись на те, що на їх думку сума матеріальної шкоди завищена, у зв'язку з чим позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог на суму матеріальної шкоди та судових витрат не заперечував, визнавши позовні вимоги в цій частині. Заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу на 4000 грн., про що надав відповідну заяву.

Треті особи - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно копії постанови Київського районного суду від 21.10.2013 у справі №640/15797/13-п, 27.05.2018 о 13:20 годин ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ГАС 7011», р.н. НОМЕР_4 у м.Харкові по трасі Київ-Харків-Довжанський М-03 495стовп + 805 м (Окружна дорога), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «FІАТ SCUDO», р.н. НОМЕР_3 що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с. 13)

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений н замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до висновку №24С судової автотоварознавчої експертизи від 17.07.2018р викладеного судовим експертом Бочаровим С.М., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «FІАТ SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_3 пошкодженого внаслідок ДТП 27.05.2018р. визначається рівною ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження і склала 186001,02грн.(а.с. 17-58)

З висновку експерта вбачається, що сума матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля в зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту автомобіля (408892,48грн. перевищує його ринкову вартість (148970грн.).

Враховуючи той факт, що залишки автомобіля після ДТП мають певну вартість дана сума повинна бути врахована при розрахунку розміру матеріальної шкоди.

Відповідно до договору комісії №7565/18/001297 від 30.08.2018р., договору купівлі продажу транспортного засобу №7565/18/001297 від 30.08.2018р., залишки автомобіля «FІАТ SCUDO», р.н. НОМЕР_3 було реалізовано за суму 41000грн.(а.с. 63-64)

Таким чином, сума матеріального збитку завдана позивачеві внаслідок пошкоджень автомобіля становить: 186001,02 грн. - 41000,00 грн. = 145001,02 грн.

Сторонам не оспорюється, що водій ОСОБА_4, який є винним в ДТП працює в ТОВ «ВП Роганський м'ясокомбінат».

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз*яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Сторонами, в тому числі і представником відповідача не оспорюється, що під час ДТП ОСОБА_4 виконував трудові обов'язки, керуючи автомобілем, що належить відповідачу, а тому в силу ст. 1172 ЦК України завдану шкоду зобов'язаний відшкодовувати ТОВ «ВП Роганський м'ясокомбінат», що і визнається представником відповідача в судовому засіданні.

Автомобіль винуватця «ГАС 7011», р.н. НОМЕР_4 на дату ДТП був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2949922 від 22.01.2018р., виданий ТДВ «СТ «Домінанта». Разом з тим, позивач зазначає, що наявність у відповідача страхового полісу за яким застрахована його цивільно-правова відповідальність не позбавляє права позивача на відшкодування невідшкодованого збитку безпосередньо заподіювачем шкоди.

Так, у постанові від 20.01.2016р. у справі №6-2808цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У зазначеній постанові Верховний Суд України роз'яснив: «З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Дану позицію підтримав і Верховний Суд у постанові від 29.03.2018р. у справі 911/2589/17 та від 27.04.2018р. у справі 910/9029/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічна норма міститься у ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання відшкодування підлягає захисту в судовому порядку, враховуючи і визнання позовних вимог в цій частині представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивачем з метою відновлення порушених прав були здійснені наступні витрати, які в силу положень ст. 22 ЦК України також підлягають відшкодуванню: витрати на відправлення телеграм зацікавленим особам із запрошенням на огляд пошкодженого автомобіля у сумах 168грн., 174 грн. і 174 грн. (а.с. 59-62), витрати на відправлення листа-вимоги відповідачеві у розмірі 27 грн. (а.с. 66-67), витрати на послуги нотаріуса за посвідчення довіреності у сумі 450 грн. (а.с. 70), витрати на судову експертизу у сумі 2 000 грн.(а.с. 57-58). Дані позовні вимоги відповідачем також визнаються і суд погоджується з обґрунтованістю даних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Стосовно заявлених позовних вимог, щодо відшкодування витрат на юридичну допомогу у розмірі 4000 грн. слід зазначити наступне.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до поданого суду разом з позовною заявою Договору про надання юридичних послуг від 31.08.2018 між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 останній надає юридичні послуги позивачу, вартість яких складає відповідно п.4.1 8000 грн., порядок оплати згідно п.4.2 - двома частинами по 4000 грн. Однак позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_1, копії матеріалів, що долучені до матеріалів справі завірені ним же, в судових засіданнях приймав участь представник на підставі довіреності ОСОБА_1, відомостей про наявність трудового договору або іншого цивільно-правового договору між ним та ФОП ОСОБА_6 суду не надано. Крім того, до суду не надано належних та допустимих доказів (документів первинного обліку ), що підтверджують оплату за вказаним договором.

Таким чином та враховуючи позицію представника відповідача стосовно часткового визнання позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме вимоги щодо стягнення суми матеріального збитку у розмірі 145001,02 грн., витрат на відправлення телеграм 516 грн., поштових витрат 27 грн., витрат на послуги нотаріуса 450 грн., витрат за проведення експертизи 2000 грн. підлягають задоволень та стягненню цих сум з відповідача на користь позивача, а вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 4000 грн. задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1474,36 грн.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-274, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 623-625, 1172, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м*ясокомбінат» на користь ОСОБА_3 суму матеріального збитку у розмірі 145001,02 грн., витрати на відправлення телеграм 516 грн., поштові витрати 27 грн., витрати на послуги нотаріуса 450 грн., витрати за проведення експертизи 2000 грн., понесені витрати по оплаті судового збору пропорційно від задоволеної частини 1474,36 грн., усього - 149468,38 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_3 - 61118, АДРЕСА_1, код НОМЕР_5.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП Роганський м*ясокомбінат» - 61172, м. Харків, вул. Роганська, 151, код 34389679

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» - 03056, м. Київ, пров. Індустріальний, 23, код 35265086

ОСОБА_4 - АДРЕСА_2, код НОМЕР_6.

Суддя: