ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/996/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді: Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання: Степанишиної Г.А.,

без участі сторін

розглянувши у судовому засіданні в місті Києві справу

за поданням старшого державного виконавця Головкова Ю.В. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві

вимоги заявника : про надання дозволу на примусове проникнення до житла

боржник: ОСОБА_2

стягувач: держава

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника:

28.09.2018р. старший державний виконавець Головков Ю.В. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі- заявник, державний виконавець) звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 мотивуючи його тим, що на виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №753/8748/13-к виданий 20.12.2013р. про конфіскацію майна ОСОБА_2 за вироком суду.

21.03.2014 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Заявником встановлено що інформація про місце роботи боржника відсутня, він не є платником податків, пенсію не отримує.

Крім того заявником встановлено, що боржник є власником транспортного засобу та ? частини квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

21.07.2014р., 15.06.2017р. державним виконавцем винесено постанову про арешт транспортного засобу та оголошена заборона його відчуження.

04.12.2017р., 17.08.2018 р., 21.08.2018р. з метою перевірки майнового стану боржника та складання акту опису і арешту майна державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, боржника вдома не було, двері помешкання ніхто не відчинив, про що був складений акт.

Рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється та не вживає заходів щодо його виконання.

ІІ. Процесуальні дії у справі

В судове засідання в день надходження подання державний виконавець не з'явився, матеріали провадження суду не надав, просив розгляд клопотання проводити без участі держаного виконавця.

09.10.2018 р. судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини:

20.12.2013р. Дарницьким районним судом м.Києва виданий виконавчий лист №753/8748/13-к про конфіскацію майна ОСОБА_2 за вироком суду.

Постановою держаного виконавця від 21.02.2014р. за зазначеним виконавчим листом відкрито виконавче провадження №42282360. Відомості про дату направлення копії постанови боржнику виконавчого провадження та її отримання у матеріалах подання відсутні.

Постановою державного виконавця від 21.07.2014р. накладений арешт на майно ОСОБА_2 (а.с.14)

ОСОБА_2 має у власності транспортний засіб «ВАЗ 2108», який 08.05.2017р. був доставлений до Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Як такий що перебуває в розшуку ДВС Дарницького району м.Києва.

Відповідно до повідомлення ПФУ про осіб боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про осіб боржників, які отримують пенсії, - інформацію не знайдено.

Згідно повідомлення ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна сформованого 14.09.2015р., за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, яке обтяжене постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

04.12.2017 р., 17.08.2018 р. та 21.08.2018 р. державним виконавцем відділу складено акт державного виконавця, відповідно до якого на момент виходу виконавця за адресою: м АДРЕСА_1 доступу до квартири не надано.

ІV. Норми права та відповідні правовідносини

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Діяльність суб'єктів владних повноважень врегульовано законами та підзаконними нормативно-правовими актами, ці правові документи дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Згідно ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання негайно, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Закон України "Про виконавче провадження"

Стаття 1. Виконавче провадження

1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2. Засади виконавчого провадження

1. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18. Обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П.4,5.ч.3 встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

Відповідно до п. 12 ч. 3 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З доданих до клопотання матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2014 р. було надіслано на адресу боржника.

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтував державний виконавець своє подання, і додані до подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки державним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення державному виконавцю безперешкодного доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердження про їх вручення.

Суд не бере до уваги акти державного виконавця від 04.12.2017 р., 17.08.2018 р. та 21.08.2018 р. оскільки їх було складено у відсутності понятих.

При цьому, державним виконавцем на обґрунтування подання не надано жодних доказів щодо перебування майна чи коштів боржника за адресою: АДРЕСА_1, тобто при наданні дозволу на проникнення до вище вказаного житла можуть бути порушенні конституційні права інших користувачів квартири, що є неприпустимим.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

Однак, всупереч наведеному, державним виконавцем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що ним застосовувались усі способи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо за умови проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_1, а відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 260, 268, 354, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Головкова Ю.В. про примусове проникнення до житла, власником частки якого є ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Слідчий суддя М.О. Заставенко