АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1219/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Гончар Н.І., Храпка В.Д., Ювшина В.І.,

за участю секретаря: Торопенко Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_7 про відшкодування шкоди,

рішення постановлене під головуванням судді Демчик Р.В.,

дата виготовлення повного тексту рішення 01 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй та відповідачу в порядку спадкування належить частина будинку АДРЕСА_1

27 листопада 2017 року ОСОБА_5 перебувала в м. Києві. Близько 9.30 год. ОСОБА_7, яка тимчасово проживала у 1/2 частині будинку АДРЕСА_2 з дозволу ОСОБА_5, повідомила її про те, що ОСОБА_6 вимагав, щоб вона покинула будинок.

Коли о 22.30 год. ОСОБА_5 повернулася в будинок то помітила, що ОСОБА_6 забрав електроплитку вартістю 659 грн. та електрокамін, вартістю 1698 грн. 96 коп., а також виявила відсутність грошей в сумі 5000 грн. Електричну плитку позивачка придбала 29 серпня 2017 року а електричний конвектор придбала 26 жовтня 2017 року.

ОСОБА_5 просила суд стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 7357 грн. 96 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Придніпровським районним судом Черкаської області від 22 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 є ідентичними до обґрунтування, що зазначені в позовній заяві при зверненні до суду першої інстанції. Додатково апелянтом зазначено, що біля будинку, що належить сторонам у справі, у будинку № 20 , де стоять відеокамери, сусідка бачила, як ОСОБА_6 виносив та ложив у свій автомобіль електрокамін та електроплитку.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 не скористався.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дана справа за ціною позову відповідно до ст. 176 та 19 ЦПК України віднесена до категорії малозначних справ та підлягає до розгляду в порядку письмового провадження.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на не повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 суд першої прийшов до висновку, що позивачка не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів які підтверджують те, що їй на праві власності належить майно, яке за позовними вимогами виніс із будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6, у зв'язку з чим їй було завдано матеріальної та моральної шкоди

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду на обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 надала до суду лише копії касових чеків, з яких вбачається, що 29 серпня 2017 року за придбання електричної плитки сплачено 659 грн. та, що 26 жовтня 2017 року за придбання конвектора електричного сплачено 1698 грн. 96 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заволодіння чужим майном поза волею власника майна є кримінально-карним діянням. Проте даних про те, що ОСОБА_5 зверталась з відповідною заявою до правоохоронних органів та їх правовий висновок з приводу незаконного, протиправного заволодіння іншою особою особистим майном позивачки в матеріалах справи відсутній.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 не надала належних та допустимих доказів, що ОСОБА_6 заволодів її майном, а тому рішення суду першої інстанції є правильним, а апеляційна скарга підлягає до відхилення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не зазначає прийнятних доводів неправильності рішення суду першої інстанції чи порушення судом норм матеріального чи процесуального права, а зазначає обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкасько ї області від 22 травня 2018 року залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

В.Д. Храпко

В.І. Ювшин