ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м.Суми

Справа №589/3666/17

Номер провадження 22-ц/788/1258/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2018 року, ухваленого у складі судді Курбанова А.Р. в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 18 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25 жовтня 2003 року перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року, з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що цей розмір аліментів, на даний час, не є достатнім для утримання дитини та є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України. Просить збільшити розмір аліментів, визначений попереднім судовим рішення та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Шосткинського міськрайонного сулу Сумської області від 26 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги те, що його майновий стан не дозволяє сплачувати йому аліменти в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає, що відсутні правові підстави для збільшення розміру стягнутих з нього аліментів, так як його майновий стан на даний час не змінився. Окрім того, висновки суду про погіршення матеріального стану позивача не ґрунтуються на доказах, більш того позов з цих підстав не заявлявся.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить його залишити без змін, а скаргу без задоволення. При цьому вказує на те, що нею заявлено вимогу не про збільшення розміру аліментів, а про зміну мінімального розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача. На даний час вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, так як її було переведено на неповний робочий день та з кінця 2017 року підприємством заробітна сплата їй не виплачується взагалі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача на даний час є нижчим ніж встановлений законом мінімум, а тому не дозволяє повноцінно утримувати дитину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а. с. 4, 5).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття (а.с. 6).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України (в редакції, яка діє з 08 липня 2017 року) встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що розмір стягнутих рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2017 року з ОСОБА_2 аліментів не відповідає мінімальному розміру, визначеному ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє з 08 липня 2017 року), та не є достатнім для належного забезпечення дитини.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року на рівні 1860 грн. 00 коп., а 01 липня 2018 року - 1944 грн. 00 коп.

Із довідки про доходи ОСОБА_2, виданої 23 січня 2018 року ПП «Меблева фабрика катунь» вбачається, що в період з січня 2018 року по квітнень 2018 року відповідачем сплачувались аліменти на утримання дитини в розмірі 828 грн. 55 коп. (а. с. 58). Тоді як мінімальний розмір аліментів в цей період становив 930 грн. 00 коп.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити мінімальне належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Враховуючи те, що незважаючи на збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, відповідач продовжує надавати кошти на утримання дочки у визначеному вказаним судовим рішення розмірі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для їх збільшення.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук