АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-55/11 Номер провадження 22-ц/786/1576/18Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

За участю секретаря судового засідання: Гавриленко Л.М.,

За участю: представника заявника ОСОБА_2,

боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за заявою заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду

за апеляційною скаргою заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року, постановлену за відсутності учасників справи під головуванням судді Парахіної Є.В.,-

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В січні 2018 року заступник начальника Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 звернувся з вказаною заявою.

Підстави звернення вмотивовує тим, що на виконанні Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області знаходиться виконавче провадження № 34453455 з примусового виконання виконавчого листа № 2-55 від 19 вересня 2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 77356,00 грн.

Стягувачем за виконавчим документом є ОСОБА_4, який помер 09 лютого 2013 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави № 2-55/11 (провадження №6/553/143/2014) від 15 липня 2014 року стягувача ОСОБА_4 замінено на його правонаступників спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що 29 липня 2014 року державним виконавцем винесено відповідну постанову.

Оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення в одному виконавчому провадженні на користь кількох стягувачів, а державний виконавець не має право самостійно встановлювати в якій частині необхідно провести стягнення на користь кожного зі стягувачів, заявник просив скасувати виконавчий лист № 2-55 від 19 вересня 2012 року, виданий Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 (з 15.07.2014 року на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6) заборгованості у розмірі 77356,00 грн., видати нові виконавчі документи про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 60000,00 грн. із зазначенням, в якій частині необхідно виконати таке рішення для кожного стягувача окремо.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року у задоволенні заяви заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даною ухвалою не погодився заявник заступник начальника відділу державної виконавчої служби м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2. Подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, подання державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду задовольнити.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Апелянт вказує на те, що згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2017 року у виконавчому провадженні №34453455 стягнення зі ОСОБА_3 необхідно проводити на користь двох стягувачів, що не передбачено чинним законодавством.

Державний виконавець не має право самостійно встановлювати в якій частині необхідно проводити стягнення на користь кожного зі стягувачів.

Вважає, що дане питання може бути усунено шляхом зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Також апелянт вказує на порушення судом норм процесуального законодавства, які полякають у не врахуванні змінених вимог заявника, що були надіслані у день розгляду справи та постановлення ухвали на адресу Ленінського районного суду м. Полтави о 15 год. 52 хв., і містили наступний зміст:

1)Встановити, що борг, що підлягає стягненню зі ОСОБА_3 солідарно необхідно розділити на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 30000 гривень на кожного;

2)Визнати, що борг на користь ОСОБА_5 погашено в повному обсязі у розмірі 30000 гривень;

3)Встановити, що кошти у розмірі 22879,78 гривень, які станом на 23 квітня 2018 року перебувають на депозитному рахунку, а також кошти в розмірі 7120,22 грн., які в подальшому будуть стягнуті з пенсії для погашення за виконавчим документом (що в сукупності становить 30000 грн.) перерахувати на користь стягувача ОСОБА_6.

Вказує на те, що суд порушив правила реєстрації вхідної кореспонденції, не зареєстрував подане заявником клопотання своєчасно, не вказав час його надходження, що призвело до невірного вирішення подання.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, виконкому Полтавської міської ради, виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради, Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про визнання спільною сумісною власністю подружжя домоволодіння та самочинного будівництва, визнання права власності на частину самочинного будівництва та частину будинку, поділ земельної ділянки, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20 червня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволений частково: визнано домоволодіння № 22 по провулку Машиністів в місті Полтаві спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнано спільною власністю подружжя самовільно побудовані на території домоволодіння № 22 по пров. Машиністів в м. Полтаві споруди згідно технічного паспорту - сарай літ. "Б", гараж літ. "В", веранда літ. "а-6", літній душу літ. "Г"; виділено у натурі ОСОБА_3 3/5 частину домоволодіння № 22 по пров. Машиністів в м. Полтаві згідно варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 35-07 від 26 лютого 2007 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_7, а ОСОБА_4 2/5 частину домоволодіння. З метою встановлення варіанту розподілу домоволодіння № 22 по пров. Машиністів в м. Полтаві у відповідності до варіанту, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 35-07 від 26.02.2007 року, зобовязано співвласників провести переобладнання. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 різницю вартості часток домоволодіння в звязку зі зміною часток співвласників внаслідок розподілу домоволодіння № 22 по пров. Машиністів в м. Полтаві в сумі 77356 грн. 00 коп. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 частину понесених позивачкою під час судового розгляду справи судових витрат в сумі 1940 грн. 38 коп., на користь держави судовий збір в сумі 850 грн. 00 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

19 вересня 2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за заявою ОСОБА_4 виданий виконавчий лист № 2-55/11 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 різниці вартості часток домоволодіння в звязку зі зміною часток співвласників внаслідок розподілу домоволодіння № 22 по пров. Машиністів в м. Полтаві в сумі 77356 грн. 00 коп.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 02 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження ВП № 34453455 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

На даний час виконавче провадження не закінчено, боржником ОСОБА_3 частково виконані зобовязання за вказаним виконавчим документом у розмірі 17356,00 грн., які сплачені до моменту відкриття виконавчого провадження, сума боргу яка підлягає стягненню, становить 60000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2014 року за поданням старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ замінено стягувача виконавчому провадженні ВП № 34453455 ОСОБА_4, який помер 09 лютого 2013 року, на його правонаступників - спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

На підставі вказаної ухвали суду постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_9 про заміну сторони виконавчого провадження від 29 лютого 2014 року, замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4, який помер 09 лютого 2013 року, на його правонаступників спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Відмовляючи у задоволенні подання, місцевий суд виходив з того, що спосіб та порядок виконання рішення, запропонований заявником не ґрунтується на вимогах закону, а порушені ним питання не можуть бути предметом розгляду в порядку, встановленому ст. 435 ЦПК України.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

В ч. ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 18 ОСОБА_10 України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим ОСОБА_10, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України ст.121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з'ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З матеріалів справи вбачається, що у поданні державний виконавець фактично просить змінити рішення суду.

Окрім цього порушує питання про скасування виконавчого листа, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20 червня 2011 року, та видачу двох нових виконавчих листів про стягнення боргу зі ОСОБА_3 на користь правонаступників стягувача ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Законодавством не передбачена можливість скасування виконавчого листа у звязку з заміною сторони виконавчого провадження правонаступником, а вимоги заявника про видачу нових виконавчих листів з іншим змістом суперечать положенням п. 5 ч. 1 ст. 4 ОСОБА_10 України «Про виконавче провадження».

З огляду на це висновки місцевого суду є обґрунтованими та правомірними.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

ОСОБА_10 України «Про виконавче провадження» не містять заборони стягнення коштів з боржника на користь двох стягувачів.

З доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 успадкували майно після ОСОБА_4 в рівних частках.

Доказів існування спору між спадкоємцями ОСОБА_4, стягувачами у виконавчому провадженні, матеріали справи також не містять.

У звязку з цим апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо існування перешкод у виконанні рішення суду недоведеними.

Заперечення апелянта щодо недотримання судом першої інстанції вимог діловодства та процесуального закону, заявлені з приводу несвоєчасної реєстрації клопотання державного виконавця зі зміненими вимогами та неврахування його під час розгляду справи, також не доводять неправомірності висновків суду першої інстанції по суті розгляду подання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 липня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_11 /підпис/ ОСОБА_12

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1