Головуючий суду 1 інстанції -Юзефович І.О.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 428/4237/18
Провадження № 22ц/782/549/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Єгорової О.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс»

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Юзефовича І.О. у м.Сєвєродонецьку Луганської області 07.06.2018 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» про визнання дій (бездіяльності) такими, що порушують права споживача, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1468,40 грн. та моральної шкоди у розмірі 1624 грн., зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються відповідачем ТОВ «ТАУН СЕРВІС», який, порушуючи діюче законодавство України, не надає споживачам платіжні документи, внаслідок чого позивач ОСОБА_2 не мав і не має можливості проводити оплату фактичних послуг, у зв'язку з чим в період з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року позивачу ОСОБА_2 призупинили виплату субсидії, чим, як вважає позивач, відповідачем спричинено йому матеріальні збитки у розмірі 1449,43 грн. Крім того, позивач вважає, що відповідачем безпідставно включено до тарифу за водопостачання та водовідведення створення та доставку платіжного документу, який вимушений сплачувати позивач ОСОБА_2, як споживач послуги. Зазначеними порушеннями прав позивача ОСОБА_2, як споживача послуг, відповідачем також спричинена моральна шкода, яка виявилась у додаткових зусиллях щодо відновлення виплати субсидії, душевних стражданнях та негативних емоціях, яку позивач ОСОБА_2 оцінює у розмірі 1624 грн.

Позивач просив суд: 1) визнати дії (бездіяльність) ТОВ «Таун Сервіс» як такі, що порушують права ОСОБА_2, як споживача; 2) стягнути з ТОВ «Таун Сервіс» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 1468,40 грн. та моральну шкоду у розмірі 1624 грн.; 3) зобов'язати ТОВ «Таун Сервіс» надати ОСОБА_2 платіжний документ, передбачений законами України, за весь період надання послуг; в подальшому надавати ОСОБА_2 щомісяця платіжний документ, передбачений законами України; зробити перерахунок, виключивши з тарифу вартість складової на створення та доставку платіжного повідомлення; повернути незаконно нараховану суму за надання послуги не в повному обсязі за весь період надання послуги ТОВ «Таун Сервіс»; 4) судові витрати, пов'язані з розглядом позовної заяви, покласти на ТОВ «Таун Сервіс».

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 червня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Таун Сервіс» про визнання дії (бездіяльність) як такі, що порушують права споживача; стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1468,40 грн. та моральної шкоди у розмірі 1624 грн.; зобов'язання: надати платіжний документ, передбачений законами України, за весь період надання послуг; в подальшому надавати щомісяця платіжний документ, передбачений законами України; зробити перерахунок, виключивши з тарифу вартість складової на створення та доставку платіжного повідомлення; повернути незаконно нараховану суму за надання послуги не в повному обсязі за весь період надання послуги; покладення на відповідача судових витрат, пов'язаних з розглядом позовної заяви.

Вирішено питання щодо судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що форма платіжного документа самостійно розробляється постачальником і має містити всю необхідну інформацію (реквізити) для здійснення платіжних переказів з урахуванням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Матеріали справи містять докази щодо направлення відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» відомостей щодо стану розрахунків мешканців міста (споживачів) за послуги водопостачання та водовідведення до Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» для введення їх до Інформаційних листків, які доставляються до мешканців міста і ця інформація дійсно включена до Інформаційного листка, призначеного позивачу ОСОБА_2, який у свою чергу містить відповідні чинному законодавству України графи. Чинним законодавством України не передбачено в якому саме порядку має здійснюватись вручення платіжного документа споживачу відповідної послуги. Відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» надано до суду докази щодо повідомлення позивача ОСОБА_2 про встановлення тарифів за певні періоди.

Призначення та припинення надання житлових субсидій громадянам України відноситься до виключної компетенції структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, у даному випадку Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, яке не являється стороною спору у даній конкретній цивільній справі. Чинним законодавством України встановлено можливість припинення надання житлових субсидій з підстави не сплати вартості фактично спожитої послуги, інформацію про що подають до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення організації, що надають відповідні послуги. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У зазначеному випадку відсутня вина ТОВ «Таун Сервіс» щодо призупинення позивачу ОСОБА_2 житлової субсидії, а докази на які спирається позивач ОСОБА_2 в обґрунтування позову містять в собі інформацію щодо наявності заборгованості у позивача ОСОБА_2 за інші комунальні послуги (вивіз сміття, газопостачання, теплопостачання та квартирна плата).

Стосовно позовних вимог позивача ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача ТОВ «Таун Сервіс» моральної шкоди у розмірі 1624 грн. у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, суд першої інстанції зазначив, що позивачем ОСОБА_2 не доведено факту заподіяння відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» шкоди небезпечною для життя та здоров'я продукцією та наявності підстав для застосування п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовані положення Закону України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення та положення типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 червня 2018 року в частині зобов'язання вчинити певні дії, позивачем ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на невідповідність рішення фактичним обставинам справи, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в перерахунку тарифу за весь період надання послуг та щомісячного надання позивачу (споживачу) платіжних документів та зобов'язати відповідача надати ОСОБА_2 (споживачу) платіжний документ, передбачений законами України, за весь період надання послуг; в подальшому надавати ОСОБА_2 (споживачу) щомісяця платіжний документ, передбачений законами України; зробити перерахунок, виключивши з тарифу вартість складової на створення та доставку платіжного повідомлення; повернути незаконно нараховану суму за надання послуги не в повному обсязі за весь період надання послуги ТАУН СЕРВІСом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що доставка інформаційних листів у вхідні двері під'їздів, в під'їзди (на підвіконник або підлогу) та навіть в поштові скриньки не є фактом вручення інформаційних листів споживачам та ці листи не є платіжним документом, що дає підстави для висновку про те, що ТАУН СЕРВІС, порушуючи діюче законодавство, не надає споживачам платіжні документи. Іінформаційні листи, на які посилаються відповідач та які не вручаються (не передають, не надаються) споживачу, а залишаються напризволяще в під'їздах або в дверях під'їздів, не є таким документом, оскільки в цих листах відсутні дата, підпис керівника та інші необхідні дані, згідно з вимогами законодавства, а також вісутня гарантія вручення та підтвердження вручення інформаційного листа споживачу. Відсутність платіжного документу є фактом надання послуги не в повному обсязі.

Крім того скаржник наполягає на тому, що в тарифі передбачені витрати на створення та доставку платіжного повідомлення, яке доставляється ОСОБА_2, як мінімум, оплата в ЄРЦС, що є підставою для висновку про те, що надання послуги відповідачем проводиться не в повному обсязі, за який нарахований тариф (у т.ч. й за послуги ЄРЦС). Скаржник вважає, що наведені ним доводи повністю доказують факт порушення законодавства відповідачем та обґрунтованість позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, з якого вбачається, що ТОВ «Таун Сервіс» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідно до положень ч. 5, 7 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.5 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення», ч.2 п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, особливих вимог до форми платіжного документа та єдиного порядку його надання споживачу, зокрема, вручення особисто споживачу, не встановлено. Виконавець житлово-комунальної послуги може самостійно обрати прийнятні для споживачів та нього форми і спосіб надання платіжного документа споживачу послуг, у разі якщо інше не встановлено договором, укладеним між сторонами. Таким чином, відповідач вважає, що оскільки ТОВ «Таун Сервіс» у відповідності до вимог діючого законодавства щомісячно надає позивачу ОСОБА_2 платіжний документ у вигляді Інформаційного листа щодо стану його розрахунків за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення через КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», а також шляхом розміщення вказаної інформації на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі Інтернет, у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (газета «Сєвєродонецькі вісті»), веб-сайті підприємства в мережі Інтернет та на інформаційних стендах, розміщених в фойє адміністративної будівлі ТОВ «Таун Сервіс», то відповідачем не порушено права позивача ОСОБА_2 на отримання платіжного документа та інформації про стан його розрахунків, а отже права останнього, як споживача послуги, що надається відповідачем, не порушувались і не порушуються. Крім того відповідачем зазначається, що до складової тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженому у встановленому порядку регуляторами, за весь час існування ТОВ «Таун Сервіс» витрати на створення, доставку чи вручення платіжного документу споживачу через підрозділи ПАТ «Укрпошта» окремо не включалися. Отже, позовні вимоги щодо зобов'язання ТОВ «Таун Сервіс» зробити перерахунок, виключивши з тарифу вартість складової на створення та доставку платіжного документа є не обґрунтованими. Відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони, яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, заяв про відкладення розгляду справи від останніх не надійшло.

З апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що останній просить розглянути справу буз його участі.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 « Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» що, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог останнього щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 1468,40 грн. та моральної шкоди в сумі 1624,00 грн. не оскаржується, а тому рішення суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає у повній мірі.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 користується послугами ТОВ «Таун Сервіс» по наданню централізованого водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1.

24.09.2009 року між ТОВ «Таун Сервіс», як Замовником, та КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», як Виконавцем, укладено договір б/н про надання послуг з інформованості населення про стан розрахунків за послуги з водопостачання і водовідведення, за умовами якого Виконавець на підставі наданих Замовником відомостей щодо стану розрахунків мешканців міста (споживачів) за послуги з водопостачання та водовідведення, здійснює введення цих відомостей до програми формування Інформаційних листків без будь-яких редагувань і без проведення обчислювальних розрахунків за цими відомостями, друк Інформаційних листків та їх доставку до мешканців міста (в під'їзди будинків, в яких розташовані їх квартири, або в поштові скриньки, або у вхідні двері під'їздів і т.п.).

Повідомленням ТОВ «Таун Сервіс» №866 від 18.08.2017 року, ОСОБА_2 повідомлено про стан по особовому рахунку на 01.08.2017 р., про інформаційні листи щодо стану розрахунків, та додано розрахунковий лист в 1 примірнику.

Повідомленням ТОВ «Таун Сервіс» №1174 від 06.11.2017 року ОСОБА_2 повідомлено про стан по особовому рахунку та надано розрахунковий лист в 1 примірнику.

Повідомленням ТОВ «Таун Сервіс» №437 від 24.04.2018 року ОСОБА_2 повідомлено про стан по особовому рахунку на 01.04.2018 р., про інформаційні листи щодо стану розрахунків, та додано розрахунковий лист в 1 примірнику.

Відповідно до копій інформаційних листів за квітень 2018 р. за адресою: АДРЕСА_1, зазначено особовий рахунок споживача, кількість зареєстрованих осіб, загальна площа житла, перелік послуг (організацій), діючі тарифи, передбачено графу показань лічильників, залишок на перше число кожного місяця, нараховану оплату за місяць, нараховану субсидію, оплату послуг, контактні телефони надавачів послуг.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі зазначеного, з урахуванням того, що матеріали справи містять докази про направлення відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» відомостей про стан розрахунків мешканців міста (споживачів) за послуги водопостачання та водовідведення до КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» для введення їх до Інформаційних листків, які доставляються до мешканців міста і ця інформація дійсно включена до Інформаційного листка який містить відповідні чинному законодавству України графи та доставляється позивачу ОСОБА_2, а чинним законодавством України не передбачено в якому саме порядку має здійснюватись вручення платіжного документа споживачу відповідної послуги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» повідомлялось позивача ОСОБА_2 про встановлення тарифів за певні періоди, стан по особовому рахунку останнього, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_2 щодо визнання дії (бездіяльність) ТОВ «Таун Сервіс» такими, що порушують права ОСОБА_2, як споживача; зобов'язання ТОВ «Таун Сервіс» надати ОСОБА_2 платіжний документ, передбачений законами України, за весь період надання послуг; в подальшому надавати ОСОБА_2 щомісяця платіжний документ, передбачений законами України; зробити перерахунок, виключивши з тарифу вартість складової на створення та доставку платіжного повідомлення; повернути незаконно нараховану суму за надання послуги не в повному обсязі за весь період надання послуги ТОВ «Таун Сервіс» не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем ОСОБА_2 не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту наявності протиправної поведінки відповідача ТОВ «Таун Сервіс» щодо надання/не надання інформації про наявність заборгованості до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. При цьому суд зауважив, що наявність заборгованості у позивача ОСОБА_2 перед відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» сторонами не оспорюється, матеріали справи містять в собі докази листування між сторонами з приводу можливої реструктуризації заборгованості і у зазначеному випадку судом не встановлено наявність причинного зв'язку між можливою заподіяною шкодою позивачу ОСОБА_2 та поведінкою відповідача ТОВ «Таун Сервіс», вина ТОВ «Таун Сервіс» щодо призупинення позивачу ОСОБА_2 житлової субсидії відсутня, а докази на які спирається позивач ОСОБА_2 в обґрунтування позову містять в собі інформацію щодо наявності заборгованості у позивача ОСОБА_2 за інші комунальні послуги (вивіз сміття, газопостачання, теплопостачання та квартирна плата), а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 1468,40 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ТОВ «Таун Сервіс» моральної шкоди у розмірі 1624 грн. у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього з тих підстав, що позивачем ОСОБА_2 не доведено факт заподіяння відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» шкоди небезпечною для життя та здоров'я продукцією та наявності підстав для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів».

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 13 вищезазначеного Закону встановлено, що централізоване постачання холодної води (водопостачання) належить до комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Споживач, згідно п. 2 ч. 1ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Такому праву споживача, згідно п. 4 ч. 2 ст.21 цього закону кореспондує обов'язок виконавця надати відповідну інформацію.

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30.07.2012 року затверджено "Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад".

Відповідно до п. 2.3 цього порядку, суб'єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф в останнє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб'єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності), за необхідності, та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

На підставі зазначеного, колегією суддів встановлено законодавче визначення права споживача на отримання від виконавця комунальних послуг, у тому числі й послуг на централізоване водопостачання та водовідведення інформації щодо їх вартості, загальної вартості місячного платежу, структури ціни/тарифу, норми споживання, порядку надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Колегія суддів вважає, що позивачем не спростовані доводи відповідача про те, що ТОВ «Таун Сервіс» у відповідності до вимог діючого законодавства щомісячно надає позивачу ОСОБА_2 інформацію вартості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також загальної вартості місячного платежу, структури ціни/тарифу, норми споживання, порядку надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, оскільки зазначена інформації є у вільному доступі на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі Інтернет, а також офіційному веб-сайті підприємства в мережі Інтернет, крім того друкується у засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Сєвєродонецькі вісті».

Між тим, окрім надання суб'єктами господарювання, що надають комунальні послуги споживачам зазначеної інформації, на постачальника послуги також законом покладається обов'язок надання споживачам платіжних документів.

Так, згідно п.п. 5, 7 ст.32 Закону України «Про комунальні послуги» у платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

За доводами позовної заяви позивач ОСОБА_2 вважає, що відповідач ТОВ «Таун Сервіс», порушуючи діюче законодавство, не надає споживачам платіжні документи і саме за відсутності платіжного документу встановленої законом форми, позивач не мав і не має можливості проводити оплату фактичних послуг ТОВ «Таун Сервіс».

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає зазначені доводи ОСОБА_2 безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «Таун Сервіс» через КП «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька», відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 24.09.2009 року про надання послуг з інформованості населення про стан розрахунків за послуги з водопостачання і водовідведення щомісячно повідомляє позивача ОСОБА_2 про стан його розрахунків за послуги з водопостачання і водовідведення, тобто виготовлення рахунків за житлово-комунальні послуги (формування та друк) у т.ч. й централізоване водопостачання та водовідведення у м.Сєвєродонецьку здійснюється комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр м.Сєвєродонецька» на підставі даних, які подає ТОВ «Таун Сервіс». Рахунки надаються споживачам послуг шляхом розміщення їх у під'їздах будинків, в яких розташовані квартири споживачів, або в поштових скриньках останніх, або у вхідних дверях під'їздів. Будь-якого іншого способу вручення рахунків (особистого вручення, направлення рекомендованою кореспонденцією) законодавством не визначено, позивачем не доведено.

Колегія суддів вважає, що відповідачем доведено отримання позивачем інформаційних листів щодо стану розрахунків останнього.

Як вірно встановлено судом першої інстанції матеріали справи містять докази про направлення відповідачем ТОВ «Таун Сервіс» відомостей ОСОБА_2 про стан його розрахунків, а.а.с. 23.

Крім того, у випадку, якщо ОСОБА_2 не отримав, втратив чи зіпсував рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, він мав право звернутися для отримання дублікату, але матеріали справи не містять відповідних заяв позивача, у той час, як з відповідей відповідача вбачається, що на запити позивача ОСОБА_2 щодо питання справлення плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, ТОВ «Таун Сервіс» доводилась до відома позивача інформація про наявність заборгованості за особовим рахунком із зазначенням суми та причин утворення, а також інформація щодо можливості та умов укладення між сторонами договору про реструктуризацію наявної заборгованості із наданням розрахункових листів, а.а.с.19-23.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що форма платіжного документа самостійно розробляється постачальником і має містити всю необхідну інформацію (реквізити) для здійснення платіжних переказів з урахуванням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення.

Аналіз нормативно-правового врегулювання надання житлово-комунальних послуг, у тому числі й з централізованого водопостачання та водовідведення дає підстави для висновку про те, що за відсутності галузевих інструкцій і рекомендацій щодо порядку ведення роботи зі споживачами, немає єдиних підходів до організації роботи з ними і відповідного документального оформлення розрахунків за спожиті послуги. На рівні галузі затверджено лише типову форма договору, який укладається між виконавцем і споживачем послуг. Таким чином, можна зробити висновок про відсутність розроблених і затверджених галузевих типових уніфікованих форм первинної документації для оформлення платіжних документів щодо сплати отриманої послуги, а тому постачальник має право самостійно розробляти цей документ, із урахуванням вимог, передбачених п.п.5,7 ст.32 Закону України «Про комунальні послуги» щодо наявності у платіжному документі графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Крім того, платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період.

Колегія суддів вважає, що надані відповідачем копії інформаційних листів за адресою позивача ОСОБА_2 повністю відповідають вимогам п.п. 5, 7 ст. 32 Закону України «Про комунальні послуги».

Щодо включення до тарифу плати за створення та доставку платіжного документу.

Як за доводами позовної заяви так і за доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що відповідачем безпідставно включено до тарифу на послугу з централізованого водопостачання та водовідведення витрати останнього на створення та доставку платіжного документу ( пересилка простого листа - 5 грн., рекомендованого - 9 грн), і ці гроші сплачує споживач, не одержуючи послуги з доставки.

Колегія суддів вважає, що відповідачем доведено, що до складової тарифу на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення ТОВ «Таун Сервіс» окремо витрати на створення, доставку чи вручення платіжного документу споживачу через підрозділи ПАТ «Укрпошта» не включалися.

Як вбачається з копій інформаційних листів за адресою позивача ОСОБА_2, інформаційні листи, як платіжний документ, не містять графи, в яких зазначені суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 скаржник вважає, що в тарифі передбачені витрати на створення та доставку платіжного повідомлення, яке останньому доставляється ( як мінімум, оплата в ЄРСЦ).

Колегія суддів вважає, що зазначений довід має характер припущення.

Щодо тарифу на постачання централізованого водопостачання та водовідведення.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Згідно з підпунктом 2 пункту "а" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", яким визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування.

Пунктом 1.10 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року №65, тарифи на користування водою від комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації визначаються згідно з чинним законодавством України без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами розмірів цих тарифів та термінів їх введення.

Відповідно до зазначених нормативно - правових актів України, повноваження щодо встановлення тарифів з оплати комунальних послуг водопостачання та водовідведення належить органам місцевого самоврядування, а саме їх виконавчим органам, а самі тарифи визначаються без будь-яких додаткових узгоджень з абонентами їх розмірів та термінів введення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника ОСОБА_2 на те, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016 року № 302, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2016 року за № 593/28723 «Про затвердження Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, пунктом 3.3. якого до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг з централізованого водопостачання та/або водовідведення споживачам, у тому числі витрати на оплату інформаційних послуг.

Як було зазначено вище, інформація вартості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення із зазначенням у тому числі структури тарифу, відповідачем розміщена на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради в мережі Інтернет, а також офіційному веб-сайті ТОВ «Таун Сервіс» в мережі Інтернет, крім того друкується у засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження газеті «Сєвєродонецькі вісті».

Аналізуючи відзив ТОВ «Таун Сервіс» на апеляційну скаргу ОСОБА_2 колегія суддів вважає, що відповідачем у достатній мірі спростовані доводи ОСОБА_2 щодо порушення відповідачем прав ОСОБА_2 як споживача послуги, що надається відповідачем.

Між тим, колегія суддів не погоджується з доводами відповідача, про те, що скаржник-позивач ОСОБА_2 повинен довести ті обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а не перекладати свій обов'язок доказування на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 аргументовані положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» і позивач просив суд захистити його право, саме як споживача послуг, а тому тягар доказування покладається на відповідача.

Також, щодо відсутності підстав для прийняття судом першої інстанції позовної заяви до розгляду, а апеляційним судом - апеляційної скарги з підстав несплати ОСОБА_2 судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Крім того, апеляційний суд не вважає, що відсутність зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків апелянта-позивача ОСОБА_2 є підставою для відмови останньому у доступі до правосуддя, саме так колегія суддів оцінює доводи відповідача про безпідставність прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Колегія суддів звертає увагу відповідача, що зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_2 містить позовна заява останнього, тобто інформація про ідентифікаційний номер ОСОБА_2 доведений останнім до відома суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не доведено наявність законних підстав для задоволення його позовних вимог в частині зобов'язання вчинити певні дії та за доводами апеляційної скарги - скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, за доводами апеляційної скарги вважає, що скаржником не спростовані висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобов'язання вчинити певні дії. Суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 червня 2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» про визнання дій (бездіяльності) такими, що порушують права споживача, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1468,40 грн. та моральної шкоди у розмірі 1624 грн., зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.07.2018 року.

Головуючий

Судді: