Провадження №2/521/3452/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом доОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 108 096,99 гривеньта моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, відшкодування судових витрат на сплату судового збору, а також на сплату експертизи. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2014 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Мельницька, 31 в м. Одеса, перед зміною напрямку руху з лівої смуги руху в праву смугу руху попутного напрямку руху, в порушення вимог п. 10.1, 10.3 «Правил Дорожнього руху», не переконався в безпеці, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку руху, наслідок чого автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 виїхав на правий, по ходу руху, тротуар, де допустив наїзд на перешкоду залізобетонну опору. Винним в порушенні правил дорожнього руху визнано ОСОБА_2, що підтверджується постановою Малиновського районного суду від 09 лютого 2015 року по справі №521/1223/15-п, про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно висновку експерта №5351 від 09.04.2015 року експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, визначається рівною ринкової вартості автомобіля на дату оцінки 09 квітня 2015 року, і складає 106 796 гривень. Одночасно позивачем було витрачено 700,00 гривень на експертні послуги; 60,99 гривень на телеграфне повідомлення відповідачу; 500,00 гривень на послуги евакуатора, а також 40,00 гривень на лікування. Крім того, внаслідок даного ДТП з вини відповідача позивачу також завдано і моральну шкоду, яку позивач оцінює в 10 000,00 гривень. В обґрунтування моральної шкоди вказує, що моральна шкода полягає в порушенні його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача. Хвилювання та думки про те, як відновити свій автомобіль тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сімї та стосунки. На вихідних позивач з сімєю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, однак після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Фактично втративши можливість пересуватися своїм транспортом позивач витрачав немало часу на пересування громадським транспортом, що зменшило заробітну плату, оскільки він не міг виконувати доручення керівництва, що були повязані з переїздом. Вказані вище обставини спричини ряд негативних наслідків та моральні втрати та страждання для позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 10.04.2018 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.04.2018 року позовні вимоги визнав частково, а саме визнав позов в частині матеріальної шкоди у розмірі 59 743, 00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 09 листопада 2014 року о 12 годині 40 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_4 по вулиці Мельницькій, 31 у місті Одесі, перед зміною напрямку руху з лівої смуги руху в праву смугу попутного напрямку руху, не переконався в безпеці, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку руху, внаслідок чого, автомобіль НОМЕР_5 виїхав на правий, по ходу руху, тротуар де допустив наїзд на перешкоду залізобетону опору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тілесні ушкодження отримав ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2015 року, яка набрала законної сили, притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Згідно до ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини.

Відповідно п.п.14,15 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і також ї якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З висновку експерта № 5351 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 складеного 09.04.2015 року, вбачається, що вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, визначається рівною ринкової вартості автомобіля на дату оцінки 09 квітня 2015 року, і складає 106 796 гривень.

Крім того, за заявою представника відповідача було призначено повторну судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку № 5214 судової автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля Volkswagen Transporter, пошкодженого в результаті ДТП від 09.11.2014 року складеного 08.06.2017 року, вартість транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент пошкодження 09.11.2014 року, становить 59743,00 гривні. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого при ДТП 09.11.2014 року, на дату ДТП 09.11.14 року, дорівнює його ринковій вартості на момент ДТП, та визначається рівною 59 743,00 гривні. На період проведення експертизи (автомобіль після ДТП не відновлено), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого при ДТП 09.11.2014 року визначається рівною - 111 645,00 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого при ДТП 09.11.2014 року, на дату ДТП 09.11.14 року, на період проведення експертизи визначається рівною 374856,04 гривень. Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, зазначений автомобіль є фізично знищеним.

Проаналізувавши висновок експерта № 5351 від 09.04.2015 року, згідно з яким вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 визначається рівною ринкової вартості автомобіля на дату оцінки 09 квітня 2015 року, і складає 106 796 гривень та висновок № 5214 судової автотоварознавчої експертизи по дослідженню автомобіля Volkswagen Transporter, пошкодженого в результаті ДТП від 09.11.2014 року складеного 08.06.2017 року, згідно з яким вартість транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, на період проведення експертизи (автомобіль після ДТП не відновлено) складає 111645,00 гривень, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди завданої власнику пошкодженого автомобілю на дату оцінки у експертному висновку, наданому позивачем при предявленні позову є нижчим ніж у висновку експерта № 5214 від 08.06.2017 року, проведеному за клопотанням відповідача. Будучи присутнім в судовому засіданні представник позивача визнав що автомобіль його довірителя є фізично знищеним, заяви про збільшення розміру позовних вимог у відповідності до висновку експертизи від 08 червня 2017 року не подавав, не заперечував проти того, що в разі прийняття судом рішення про присудження до стягнення матеріальної шкоди у розмірі 106796, 00 гривень його довіритель має передати ОСОБА_2 фактично знищений автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3.

У суду не виникають сумнівів, щодо звіту № 5351 від 09.04.2015 року та щодо висновку експерта № 5214 від 08 червня 2017 року, а тому суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми матеріального збитку в розмірі 106 796,00 гривень - тобто ринкову вартість його автомобіля на дату оцінки визначену у звіті № 5351 від 09.04.2015 року, оскільки ця сума є нижчою ніж у висновку експерта № 5214 від 08 червня 2017 року.

Позивачем було надано до суду копії квитанцій, які свідчать про розмір затрат, які виникли у нього у звязку із ДТП, а саме: вартість послуг евакуатора становить 500,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 9/11 від 09.11.2014 року та була сплачена позивачем; вартість проведення автотоварознавчого дослідження становить 700,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 82-12114/1 від 04.03.2015 року та була сплачена позивачем; вартість квитанції з приймання телеграми №101/501 від 04.03.2015 року ОСОБА_2 становить 60,99 гривень та була сплачена позивачем.

Зазначені суми, які позивач включив до суми відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, судом також беруться до уваги.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума в розмірі 108 096,99 гривень, яку позивач сплатив за ДТП, яка сталася 09.11.2014 року, що підтверджується квитанціями, які є в матеріалах справи.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, згідно ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості.

Вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень не є обґрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи.

Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який був власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя.

Також, суд приймає до уваги, що саме з вини відповідача позивач тривалий час, а саме з 2014 року (дата ДТП 09.11.2014 року) не може вирішити питання щодо відшкодування завданих збитків.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 10 000,00 гривень є завищеним. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які позивач зазнав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Частиною першою статті 1166 та ч.1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, передбачено, що матеріальна та моральна шкода, відшкодовується особою, яка їх завдала. Таким чином, правом позивача є обрання способом захисту порушених прав звернення з позовом до винної особи, а не до страхувальника. Судом розяснюється право відповідача звертатись з відповідною заявою до страхової компанії, з якої було укладено договір страхування, по стягненню витрат, повязаних із виплатою по страховому випадку.

Разом з тим суд зазначає, що після відшкодування відповідачем позивачу суми матеріальних збитків в розмірі 108 096,99 гривень та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 гривень позивач повинен передати ОСОБА_2 автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3, оскільки даний автомобіль не може використовуватися.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 1181,07 гривня, врахований судом по стягненню матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355, ст.ст. 22, 23,1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1, суму матеріального збитку в розмірі 108 096 (сто вісім тисяч девяносто шість) гривень99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1, моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1, сплачений судовий збір в розмірі 1 181 (одна тисяча сто вісімдесят одна) гривня07 копійок.

В решті частини позову відмовити.

Зобовязати ОСОБА_1 після відшкодування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_6) матеріальних збитків в розмірі 108 096 (сто вісім тисяч девяносто шість) гривень99 копійок та моральної шкоди в сумі 5 000 (пять тисяч) гривень 00 копійок передати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_6) автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: