___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/4830/18
провадження № 2-о/520/286/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання - Молодов В.С.,

розглянувши в залі суду у м. Одесі у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересовані особи:

Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування;

Київський районний у місті ОСОБА_2 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року до Київського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Після усунення недоліків заяви, суд відкрив провадження у цивільній справі № 520/4830/18 та заяву призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні, про що 18.05.2018 року постановив відповідну ухвалу.

26.06.2018 року додатково уточнила заяву, за якою просить суд встановити факт неправильності актового запису № 50 від 15 червня 2012 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Великоолександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Херсонській області в частині прізвища дитини та матері «Дідусенко», та внести зміни до актового запису № 50 від 15 червня 2012 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Великоолександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Херсонській області в частині прізвища дитини, вказавши «Юрченко» замість «Дідусенко»; в частині прізвища матері, вказавши «Юрченко», замість «Дідусенко».

В обґрунтування заявлених вимог, заявник зазначає, що 27 грудня 2011 року у неї народився син, якого вона назвала «Армен». В свідоцтві про народження прізвище дитини зазначено як «Дідусенко», дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження місто Каховка Херсонської області; батько - ОСОБА_4; мати - ОСОБА_5.

Походження дитини було визначено на підставі документа закладу охорони здоровя про народження дитини, згідно до вимог статті 125 СК України. Прізвище матері «Дідусенко» в медичному свідоцтві про народження дитини, виданому пологовим відділенням Каховської центральної районної лікарні Херсонської області, було записано зі її слів, так як на момент народження дитини вона не мала документів, які б могли посвідчити її особу у зв'язку із тим, що її народження не було зареєстровано о органах РАГСу та були відсутні відомості про її народження в державному реєстрі актів цивільного стану громадян. На цій підставі ані в пологовому будинку, ані при державній реєстрації народження дитини в органах РАГСу документи матері не пред'являлися. Відомості про батька в свідоцтві про народження її сина внесені на підставі статті 135 СК України. У зв'язку із відсутністю документів та внесенням відомостей зі слів виникла розбіжність у прізвищі матері і народженої дитини. За вказаних обставин заявниця була змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 заяву підтримала. Крім іншого, заявник пояснила суду, що дитина постійно проживає з нею та батьком дитини. Знаходиться в сприятливих умовах та забезпечена всім необхідним. Обставини, які виникли з оформленням документів, повязані з тим, що родина є ромського походження та батьки заявниці не приділяли належної уваги оформленню документів, як своїх так і дітей. Наявність розбіжностей в документах перешкоджає заявниці та її дитині інтегруватись у суспільстві і користуватись своїми правами й виконувати обовязки, які встановлені для всіх громадян України.

В подальшому ОСОБА_1 надала заяву про продовження розгляду справи у її відсутності. Заявлені вимоги просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Київського районного у місті ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечувала, вважаючи за необхідне усунення у документах ОСОБА_1 та її дитини всіх розбіжностей.

Представник заінтересованої особи Великоолександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надав всі витребувані судом докази. Утім, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заперечень проти задоволення вимог ОСОБА_1 із цього відділу до суду не надходило.

Представник заінтересованої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання також не зявився. При цьому, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника та заявив про покладення в усіх питаннях на розсуд суду, а справу просив вирішити з урахуванням прав та інтересів дитини.

У відповідності до статті 223 ЦПК України суд ухвалив продовження розгляду справи у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд безпосередньо дослідив оригінали письмових доказів, копії яких приєднано заявником до справи.

Судом встановлено, що свідоцтво про народження дитини заявниці (серія 1-ЖД № 142882) видане 15 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області.

У свідоцтві дані дитини вказані як ОСОБА_3; народився - 27 грудня 2011 року, місце народження Україна, Херсонська область, місто Каховка; батько - ОСОБА_4; мати - ОСОБА_5. В графі «громадянство батьків» - відомості не зазначені.

В копії актового запису про народження № 50 від 15 червня 2012 року, документом, що підтверджує факт народження дитини, вказане медичне свідоцтво про народження № 192 від 09.04.2012 року, видане пологовим відділенням Каховської центральної районної лікарні Херсонської області. Відомості про батька внесені на підставі статті 135 СК України, тобто зі слів матері.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2016 року було встановлено факт народження ОСОБА_1, 16.12.1991 року в м. Донецьк, за прізвищем "Юрченко Надія Романівна" (цивільна справа № 520/3008/16-ц, головуюча Васильків О.В.).

Це рішення стало підставою для здійснення Київським районним у місті ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області державної реєстрації факту народження ОСОБА_1 та видачі повторного свідоцтва про народження (серія І-ЖД №494135, актовий запис №4 від 25.05.2016 р.

28.10.2016 року органом 5115 на імя ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянки України № 000190441 та картка платника податків (РНОКПП НОМЕР_1).

Довідками від 18 жовтня 2017 року № НОМЕР_2 та № 000008693 про взяття на облік внутрішнього переміщення особи підтверджена спільна адреса реєстрації ОСОБА_1, як матері, та ОСОБА_7, як дитини, у м. Донецьк, вул. Щелгунова, буд. 139.

В місті ОСОБА_2 мати та дитина взяті на облік внутрішньо переміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Обставини справи підтверджені заявником достатніми, належними та допустимими доказами.

Суд погоджується, що задоволення заяви ОСОБА_1 та усунення розбіжностей у документах, дозволить їй та її дитині комфортно інтегруватись у суспільство, як громадянам України.

Судом враховується також те, що ще у квітні 1971 року у Лондоні на великому конгресі ромської народності самі представники і представниці ромської народності з різних країн світу затвердили таку самоназву народу як рома. В українських офіційних документах ця самоназва ромське населення вживається у ромській стратегії. Це документ щодо інтеграції ромської меншини на період до 2020 року.

Досьогодні у ромів в Україні наявні проблеми з освітою, документами і житлом. Які здебільшого потребують допомоги держави.

З метою створення належних умов для захисту та інтеграції в українське суспільство ромської національної меншини, забезпечення рівних можливостей для її участі у соціально-економічному та культурному житті держави Указом Президента України від 8 квітня 2013 року № 201/2013 схвалено Стратегію захисту та інтеграції в українське суспільство ромської національної меншини на період до 2020 року (далі Указ).

В Указі зазначено, що інтеграція в українське суспільство ромської національної меншини на сьогодні є соціально значущим питанням. Роми в Україні мають ті ж проблеми, що і представники цієї національної меншини в інших державах Європи, зокрема: низький освітній рівень, високий рівень безробіття, незадовільний стан здоров'я, відсутність у більшості ромів документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, низький рівень житлово-побутових умов, наявність фактів упередженого ставлення до ромів.

Суд зазначає, що наведене свідчить, що проблема ромів щодо оформлення особистих документів визнана на державному рівні та потребує державного врегулювання.

У п. 4 Указу одними із завдань з реалізації Стратегії визначено правовий захист ромів шляхом підвищення рівня правової обізнаності ромів, здійснення заходів щодо запобігання дискримінації ромів, сприяння в отриманні ромами, які на законних підставах перебувають на території України, документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті суд зобовязаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Факт, який просить встановити ОСОБА_1 є таким, що породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих та майнових прав громадян. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. В свою чергу із встановлення факту не пов'язується наступе вирішенням спору про право.

Встановлення факту спрямовано на захист прав дитини.

В Україні з 27 вересня 1991 року набула чинності Конвенція ООН про права дитини, згідно з якою держави, які цю конвенцію підписали, вживають усіх заходів щодо забезпечення захисту прав дитини, зокрема на життя, свободу думки і релігії, навчання та відпочинок тощо.

Статтею 3 Конвенції задекларовано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров'я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 247, 293, 259, п. 6 ч. 1 ст. 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (паспорт громадянина України від 28.10.2016 року, запис № 440, документ № 000190441; адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт неправильності в актовому запису № 50 від 15 червня 2012 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області в частині зазначення прізвища дитини та матері як «Дідусенко».

Внести зміни до актового запису № 50 від 15 червня 2012 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області шляхом зміни прізвища дитини «Дідусенко» на «Юрченко» в графі «прізвище».

Внести зміни до актового запису № 50 від 15 червня 2012 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області шляхом зміни прізвища «Дідусенко» на «Юрченко» в графі «прізвище» «батьки».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Повне рішення суду складене 31 липня 2018 року.

Суддя Літвінова І. А.