П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Київ

справа № 758/6656/17

провадження: 22-ц/824/600/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Іноземне підприємство «1+1 Продакш»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3,

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 28 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Ларіонової Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Іноземного підприємства «1+1 Продакшн» про розірвання договору,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати договір від 14 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Іноземним підприємством «1+1 Продакшн».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами 14 червня 2014 року був укладений договір, який містить елементи ліцензійного договору, договору доручення та договору комісії. За умовами договору позивач зобов'язувався надати відповідачеві виключну ліцензію на використання на території виконань без збереження за артистом протягом строку дії договору та на території виконання права видачі ліцензій іншим особам.

Відповідач, відповідно до п.п. 2.2.1 договору, серед іншого, зобов'язувався протягом строку дії договору вживати всіх заходів, які на думку відповідача, необхідні для розвитку творчої діяльності позивача, в якості артиста-виконавця, та просування результатів інтелектуальної діяльності позивача на музичному ринку. При цьому відповідач зобов'язався сприяти позивачеві у створенні фонограм, проводити реліз фонограм, альбому, збірників, синглів та інших об'єктів інтелектуальної власності, здійснювати та організовувати (замовляти) зйомку відеокліпів та інших аудіовізуальних творів за участю позивача, організовувати концертну діяльність позивача, проводити рекламні заходи, спрямовані на просування та популяризацію позивача.

Однак, з моменту укладення договору відповідач не приступив до його виконання. На пропозицію позивача про розірвання договору, відповідач відмовився це робити.

Посилаючись на зазначені обставини, та на підставі ст.ст.611, 651 ч.2 ЦК України просив позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 28 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначала про помилковість висновків суду першої інстанції в тій частині, що відео кліп та пісні виконувалися в рамках договору, який просить розірвати позивач, в той час як такі дії вчинялися в рамках укладеного між сторонами трудового договору, що відповідачем здійснювалися заходи щодо розвитку творчої діяльності апелянта, а позивач не надав доказів того, що відповідач відмовлявся від пропозицій організації концертів. Крім того, представник позивача в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про виконання ним обов'язку, визначеного п.7.7 договору, яким передбачено, що відповідач протягом одного місяця з дати укладення договору складає райдер, який містить вимоги до технічних та побутових умов організації концертів та перебуванні артиста в місці організації концертів.

Посилаючись на абсолютну відсутність дій зі сторони відповідача по виконанню договору, тривалий строк невиконання відповідачем своїх обов'язків за договором та тривалий строк дії договору - 13 червня 2023 року, подальше існування договірних відносин між апелянтом та відповідачем істотно порушує права апелянта як сторони договору, просив на підставі ст.ст. 16, 611, 614, 651, 1000, 1006, 1011, 1014, 1025 ЦК України розірвати договір.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20 липня 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 6 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 8 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року визначено дату судового розгляду.

В судове засідання представник Іноземне підприємство «1+1 Продакшн» не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.130), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем своїх позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Судом установлено, що 14 червня 2014 року між ОСОБА_2, як артистом, та Іноземним підприємством «1+1 Продакшн», як компанією, укладений договір, який набув чинності з моменту його підписання і діє до 13 червня 2023 року. За умовами договору ОСОБА_2, як артист, надає Компанії ІП «1+1 Продакшн» на строк виключну ліцензію на використання на території виконань (без збереження за артистом протягом строку і на території права видачі ліцензій іншим особам) у спосіб, визначений цим договором.

В свою чергу, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору приймати всі заходи, які на думку компанії, необхідно для розвитку творчої діяльності артиста, як артиста виконавця, просування результатів інтелектуальної діяльності артиста на музичному ринку; як агент Артиста організовує концерти Артиста, при цьому маючи право укладати субагентські договори з іншими особами на умовах, які компанія визначає самостійно; з метою виконання зобов'язань за договором може на свій погляд призначати окремих осіб (фізичних або юридичних) для виконання покладених на Компанію обов'язків та передавати таким особам частково свої права та повноваження за цим договором (п.2.2). Крім того, Компанія зобов'язується не допускати необґрунтованих відмов від пропозицій про організацію концертів Артиста, при умові, що такі пропозиції будуть відповідати узгодженій сторонами концертної діяльності.

Крім того, установлено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем з 16 липня 2014 року, будучи зарахованим на посаду артиста продюсерського центру на умовах строкового трудового договору, по 31 березня 2015 року, звільнившись за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Позивач знявся в одному відео кліпі та взяв участь як виконавець у записі двох авторських пісень в період з 16 липня 2014 року по 31 березня 2015 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем допущено порушення умов договору, чим позивачу заподіяно шкоди, стороною позивача, у передбаченому ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України порядку, суду не надано. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з пропозицією розірвати договір.

Саме по собі посилання позивача на те, що з моменту укладення договору між сторонами не було підписано жодної додаткової угоди про передачу позивачем відповідачеві виключних прав на будь-який об'єкт ІВ, в тому числі фонограм, реміксів, альбомів, концертних альбомів, збірників, синглів тощо, не дає підстав для висновку, що відповідачем умови договору не виконуються, оскільки позивачем не доведено, що записи виконань були створені і останній здійснив дії щодо передачі своїх прав на ці об'єкти відповідачеві, а останній їх відмовився приймати.

Посилання в апеляційній скарзі на невиконання відповідачем п.7.7. договору, яким передбачено складання останнім «райдера» протягом місяця з дати укладення договору, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

За умовами договору під райдером слід розуміти вимоги до технічних та побутових умов організації концерту і вимоги до технічних та побутових умов перебування артиста у місці проведення концерту.

Згідно з п.7.1 договору, артист доручає компанії на виключній підставі в якості агента артиста протягом строку здійснювати від імені компанії за рахунок артиста юридичні та фактичні дії, пов'язані з концертною діяльністю артиста, в тому числі і організацію концертів, укладення з замовником концертів угод.

Виходячи із розуміння визначення терміну «райдер», слід дійти висновку, що райдер складається у зв'язку з укладенням договору з замовником концертів.

Доказів на підтвердження того, що договір щодо організації концерту був укладений без складання райдера позивачем суду не надано.

Оскільки позивачем не доведено обставини, що дають підстави для розірвання договору відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, а саме: істотне порушення відповідачем умов договору; завдання позивачеві шкоди, внаслідок якої позивач позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, посилання представника позивача на відсутність складеного відповідачем райдера, строк дії договору, не можуть бути підставою для розірвання договору.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 28 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 20 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова