печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Захарченка В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 07.07.2016 р. позивача наказом Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 38-К звільнено з посади виконувача обов'язків старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності Науково-дослідного економічного інституту у зв'язку із скороченням чисельності та штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України).

В день звільнення відповідачем не було здійснено виплату заробітної плати за період з 01.03.2014 по 31.12.2015 в сумі 29203,77 грн., та позивач за захистом свого порушеного права звернулась до Печерського районного суду м. Києва з позовом про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати , який 13.11.2017 року задоволено.

Позивач, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» просить стягнути на свою користь з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, у розмірі 10709,71 грн.

Ухвалою суду від 08.06.2018 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному порядку без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду 26.07.2018 року надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, заперечуючи щодо задоволення вимог позову, вважає його необгрунтованим, з огляду на те, що заборгованість по заробітній платі позивачу ОСОБА_1 у розмірі 29203,77 грн. виплачена останній у повному розмірі та дане не заперечується обома сторонами. При цьому, вказує відповідач, що ОСОБА_1 просить стягнути з Інституту на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням терміну її виплати за період з 01.04.2015 по 20.03.2018, вже після її звільнення з підприємства 07.07.2016 року, то позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки проведення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати після звільнення Позивача законодавством після припинення трудових відносин не передбачено, а порушення прав працівника на своєчасне отримання належних йому при звільненні коштів підлягає захисту в інший спосіб - у порядку, встановленому статтею 117 КЗпП України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.07.2016 року № 38-К ОСОБА_1 звільнено з посади в.о. старшого наукового співробітника відділу реформування відносин власності Науково-дослідного економічного інституту, у зв'язку із порушенням встановлених правил прийняття на роботу, ст. 7 КЗпП України.

Правомірність застосування індексації заробітної плати передбачено ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», із змісту яких слідує, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 р. №1078).

Згідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу(особи).

Листом ВССУ №708/0/4-13 від 7.05.2013 року роз'яснено, що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Разом з тим, як вбачається із позовної заяви, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017 р. з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь ОСОБА_1 стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 29203,77 грн. за період по 31.12.2015 включно.

При цьому позивач звільнена 07.07.2016, і як встановлено матеріалами справи компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з березня 2015 року по грудень 2015 року нарахована не була, і відповідачем не виплачена.

В той же час компенсація складає 9 347,88грн. (29203,77х132,01:100-29203,77)

Отже в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню.

В решті вимог слід відмовити, оскільки позивач звільнена 07.07.2016, а відтак є слушним заперечення відповідача про те, що після звільнення застосовуються положення ст.117 КЗпП України, чого в даному випадку позивач не просить та розрахунку не наводить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.47, 115-117 КЗпП України, ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст. 2,4,5, 80,81,89, 263,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про стягнення компенсації втрати частини доходів за несвоєчасну виплату заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (, м.Київ 01008, вул. М.Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) компенсацію втрати частини доходів за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01березня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 9 347,88грн.

Стягнути з Науково-дослідного економічного інституту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.08.2018.

Суддя Л.І.Цокол