ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/2147/17

провадження № 22-ц/781/1534/18

Головуючий у суді І-ї інстанції Бугайченко Т.А.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

секретар судового засідання Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який по довіреності представляє інтереси ОСОБА_3, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2018 рокуза позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування рішення комісії по трудовим спорам від 25.05.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі ПАТ «Українська залізниця») в особі регіональної філії «Одеська залізниця «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до суду з позовом до Комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії від 25.05.2017.

В обґрунтування вимог зазначало, що 25.05.2017 року комісією по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії Одеської залізниці винесено рішення про зобов'язання начальника виробничого підрозділу служби колії ОСОБА_5 відмінити наказ №9-Д від 19.04.2017 року про винесення догани ОСОБА_3 30.05.2017 року начальнику дистанції колії надано копію протоколу засідання від 25.05.2017 року для ознайомлення та виконання. Не погоджуючись з рішенням комісії, начальник дистанції колії звернувся до філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» з проханням надання допомоги в захисті законних інтересів підприємства. Прийняття рішення про скасування наказу винесеного начальником дистанції не належить до компетенції комісії по трудовим спорам виробничого підрозділу. Факт порушення трудової дисципліни ОСОБА_3 підтверджується не лише актом від 20.04.2017, поясненнями ОСОБА_3 від 10.03.2017, доповідною від 09.03.2017, а й самими членами комісії по трудовим спорам під час розгляду даного питання. Зобов'язуючи начальника скасувати наказ, та не запропонувавши альтернативного заходу стягнення, комісія по трудовим спорам позбавила начальника дистанції делегованого йому права на застосування дисциплінарного стягнення. Таким рішенням комісія фактично зобов'язує керівника підприємства залишити порушення трудової дисципліни без належного реагування.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії від 25.05.2017 року про зобов'язання начальника ПЧ-11 ОСОБА_5 відмінити наказ про винесення догани №9-Д від 19.04.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який по довіреності представляє інтереси ОСОБА_3, ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Не враховано, що начальник ПЧ-11 ОСОБА_5 не створив належних умов праці, не дотримався законодавства про працю та правил охорони праці, не забезпечив всіма необхідними матеріалами для виконання тих чи інших робіт. Саме відсутність ізолюючої стрічки стала приводом для безпідставного притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

Також судом не дана правова оцінка діям начальника ПЧ-11 ОСОБА_5 який не видав ОСОБА_3 наряд - допуск для роботи на висоті.

Третя особа - ОСОБА_3 вважає рішення Комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії від 25.05.2017 року законним та об'єктивним.

ПАТ «Українська залізниця» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник комісії по трудовим спорам Олександрійської дистанції колії та ОСОБА_4в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки ОСОБА_3 особисто підтвердив, що відповідно вимог законодавства про охорону праці, він не повинен був залишати оголеними електричні дроти, а з приводу відсутності ізоляційної стрічки та необхідності її надання для проведення робіт він до керівництва письмово не звертався. Письмових вказівок щодо проведення робіт монтажу електропроводки без ізоляційної стрічки керівництвом йому не надавалось.

При цьому суд зазначив, що посилання представника позивача на перевищення комісією по трудовим спорам своїх повноважень суперечить нормам ст. ст. 221, 224 КЗпП України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 22.07.2004 року прийнятий на роботу до Одеської залізниці Олександрійська дистанція колії електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування, що підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.86-88).

Діяльність дистанції регулюється положенням про виробничий підрозділ Служби колії - Олександрійська дистанція колії регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерко товариства «Українська залізниця» (а.с.5-7).

Згідно п. 9.2 положення працівники Дистанції (крім начальника та головного бухгалтера) приймаються на роботу та звільняються з роботи наказом начальника Дистанції з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Діяльність електромонтера з ремонту обслуговування електроустаткування регулюється робочою інструкцією №7 від 29.02.2016 року, з якою ОСОБА_3 ознайомлений про що свідчить його підпис. Згідно інструкції, зокрема згідно п.п. 3.10, 4.1, 4.2, 4.4, він повинен знати правила охорони праці в обсязі кваліфікаційної групи ІІІ та несе відповідальність за якість і своєчасність особисто виконаних робіт, за виконання посадової інструкції, за порушення правил охорони праці та пожежної безпеки. Згідно п.5.3 інструкції електромонтер має право вимагати від адміністрації необхідні для роботи інструкції, інструмент, індивідуальні засоби захисту. Згідно п.5.5 інструкції, він повинен доповідати керівництву про всі виявлені порушення та недоліки у зв'язку з виконуючою роботою (а.с.93-94).

Наказом №9-Д від 19.04.2017 року за порушення вимог п.п. 3.10, 4.1, 4.2, 4.4 посадової інструкції при проведенні монтажу електропроводки, при заміні електрообладнання (вимикач, розетка, патрони, світильник) та виконання зазначених робіт без наряду допуску, ОСОБА_3 оголошено догану (а.с.92).

Як вбачається із доповідної помічника начальника з кадрів ОСОБА_7, 09.03.2017 року о 09 год. 25 хв. ним було виявлено, що в приміщенні туалету контори дистанції колії, при проведенні ремонтних робіт розподільна коробка виконана у формі скруток, кінці якої не ізольовані. В вз'язку з цим дано вказівку головному механіку скласти акт огляду, відібрати пояснення від особи, яка виконувала цю роботу (а.с.89).

Згідно пояснень електромонтера ОСОБА_3, ним було здійснено тимчасову розводку освітлення і підготовку подачі струму на витяжний вентилятор в приміщенні туалету. В схемі підключення кінці скруток не були ізольовані через відсутність ізоляційної стрічки. Про закінчення ремонту він не проінформований (а.с.91).

Відповідно до протоколу оперативної наради при начальнику дистанції колії №71 від 13.03.2017 року було встановлено, що 09.03.2017 року в процесі перевірки роботи, яка виконувалась бригадою під час якої було виявлено грубе порушення при проведенні монтажу електропроводки, заміни електрообладнання (вимикач, розетка патрони, світильник), місце з'єднання електричних проводів (скрутка) не було ізольоване з 02.03.2017 по 09.03.2017 року, згідно вимог п. 6.7.68 НПАОП 0.00-1.21-98, що могло привести до враження електричним струмом працівників будівельної бригади, які виконували ремонтні роботи. Електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування ОСОБА_3 не був виданий наряд - допуск для роботи на висоті, та постановлено притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 (а.с.90).

16.05.2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до комісії по трудовим спорам ПЧ-11 з проханням розглянути та прийняти справедливе рішення по питанню притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Зазначав, що на оперативній нараді 13.03.2017 року розглядалось питання про порушення ним проведення монтажних робіт, він надав пояснення, рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності не було прийнято, від ОСОБА_7 надійшла заява про те, що він буде звертатися до вищестоящих органів, однак начальник дистанції ОСОБА_5 заперечив проти такого звернення. Оголошення про винесення ОСОБА_3 догани не було. ОСОБА_3 свою вину не визнав і вважає, що на нього здійснюється матеріальний та моральний тиск з боку адміністрації (а.с.95).

Як вбачається з протоколу № 2 від 25.05.2017 року засідання комісії по трудових спорах Олександрійської дистанції колії, розглянуто заяву ОСОБА_3 щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення згідно наказу № 9-Д від 19.04.2017 року і встановлено, що ОСОБА_3 допущено порушення трудової дисципліни, а саме: при монтажі електропроводки та заміні електрообладнання залишено місце з'єднання електричних дротів не ізольованими, експлуатація за небезпечних умов тривала 8 днів. Комісія по трудовим спорам постановила, що ступінь провини працівника не відповідає дисциплінарному стягненню, тому начальнику ПЧ-11 ОСОБА_5 було дано вказівку відмінити наказ про винесення догани № 9-Д від 19.04.2017 року (а.с.4).

Відповідно довідки Олександрійської дистанції колії від 13.06.2018 року № 558 (а.с.119), за період з 01.01.2017 року по 31.05.2018 року до електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування ОСОБА_3 одноразово застосовувалися заходи дисциплінарного впливу у вигляді позбавлення премії, у зв'язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності згідно наказу від 19.04.2017 року № 9-Д. Інших випадків позбавлення або зниження розміру премії за даний період не було.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Згідно ч. 1 ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

На підставі пояснень ОСОБА_3 встановлено, що останній з 20.03 2017 року по 17 чи 18.04.2017 року перебував у відпустці, що в силу вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до положень ст. 21 КЗпП України на працівника покладено обов'язок виконувати роботу, визначену угодою між ним та власником та дотримання внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника, або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Правила внутрішнього трудового розпорядку зобов'язують працівників підприємства утримувати своє робоче місце, обладнання та устаткування у порядку та чистоті.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції в обгрунтування свого висновку щодо незаконності рішення комісії по трудових спорах, правильно виходив з того, що факт порушення ОСОБА_3 роботи при проведенні монтажу електропроводки, заміни електрообладнання (вимикач, розетка, патрони, світильник), скрутка дротів яких була не ізольована, встановлено і підтверджується матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_3, який підтвердив, що не мав права здійснювати монтаж електропроводки без ізоляційної стрічки.

При цьому суд дослідив всі докази, які були надані сторонами, дав їм належну оцінки і правомірно відхилив посилання ОСОБА_3 на вказівку керівництва про необхідність проведення роботи з наявними матеріалами, оскільки не було надано доказів на підтвердження цього. Доводи ОСОБА_3 про упереджене ставлення до нього керівництва підприємства, суд обгрунтовано визнав безпідставними та необгрутованими, посилаючись на досліджені докази.

Вина ОСОБА_3 була встановлена та на законних підставах його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, порушення ним вимог посадової інструкції та правил охорони праці могли призвести до травмування чи загибелі людей, які здійснювали ремонтні роботи у санвузлі, порушення трудової дисципліни мало місце, перевірка обставин, за яких вчинено проступок проведена, відібрано пояснення від порушника, тому наказ про оголошення догани є обґрунтованим.

Порушень порядку та підстав застосування дисциплінарного стягнення, передбачених ст. ст. 147-149 КЗпП України, при видачі спірного наказу з боку адміністрації підприємства судом не встановлено, тому оскаржене рішення комісії по трудових спорах правомірно визнано незаконним та скасовано.

Розглядаючи зазначений позов, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який по довіреності представляє інтереси ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 31 серпня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: Л.М. Дьомич

О.Л. Карпенко