Провадження №2/521/1790/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» грудня 2018 року місто Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, -

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину а просить стягнути з відповідача.
08 жовтня 2018 року до Малиновського районного суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої він просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на проведення операції по ушиванню грижі з застосуванням поліпропіленового сітчатого алотрансплантату в розмірі 6 500 гривень, стягнути з відповідача витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 26 526 гривень та моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2016 року близько о 17.00 годині, знаходячись у командировці в Республіці Вірменія м. Єреван, на території митниці «Аповен» йому було нанесено тілесні ушкодження громадянином України ОСОБА_2 , який на той час працював водієм компанії СП ТОВ «Дунай-Транзіт» та був його колегою по роботі.
06 жовтня 2016 року Суд загальної юрисдикції першої інстанції адміністративного району Шенгавіт м. Єревана, оголосив вирок в якому відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 117 КК Республіки Вірменія та призначив йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 000 драм РА.
Після скоєнні відносно нього злочину, 13 березня 2016 року позивач був доставлений швидкою до неврологічного відділення Міської клінічної лікарні № 10 через різке підвищення тиску. Після обстеження лікарі поставили йому діагноз:струс головного мозку, підозра на травматичний субарахноїдальний стресовий розлад, стійкий астено вегетативний синдром. Травматичне викоріння 1,2 зубів зліва. Гіпертонічна хвороба 2 ст., Ризик 3. У подальшому позивач вимушений був лікуватися з 14 березня 2016 року по 29 березня 2016 року.
Під час лікування позивач поніс значні витрати, у зв`язку з чим він звернувся до Малиновського районного суду з позовом про відшкодування збитків. 14 вересня 2017 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. 09 серпня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року було змінено та стягнуто на користь позивача на відшкодування моральних збитків суму в розмірі 20 000 гривень та на відшкодування матеріальних збитків суму в розмірі 37 651 гривень 64 копійки.
В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на проведення операції в розмірі 6 500 гривень, витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 26 526 гривень та стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральних збитків суму в розмірі 30 000 гривень.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не сповістив.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання з`явився. Позовні вимоги не визнає та просить суд залишити їх без задоволення. Також від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що у справі № 521/6561/17 набрало силу рішення, яке було прийняте 09 серпня 2018 року Апеляційним судом Одеської області між тими ж сторонами, з тим же самим предметом розгляду.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07 березня 2016 року близько о 17.00 годині, знаходячись у командировці в Республіці Вірменія м. Єреван, на території митниці «Аповен» йому було нанесено тілесні ушкодження громадянином України ОСОБА_2 , який на той час працював водієм компанії СП ТОВ «Дунай-Транзіт» та був його колегою по роботі.
06 жовтня 2016 року Суд загальної юрисдикції першої інстанції адміністративного району Шенгавіт м. Єревана, оголосив вирок в якому відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 117 КК Республіки Вірменія та призначив йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 000 драм РА.
Після скоєнні відносно нього злочину, 13 березня 2016 року позивач був доставлений швидкою до неврологічного відділення Міської клінічної лікарні № 10 через різке підвищення тиску. Після обстеження лікарі поставили йому діагноз:струс головного мозку, підозра на травматичний субарахноїдальний стресовий розлад, стійкий астено вегетативний синдром. Травматичне викоріння 1,2 зубів зліва. Гіпертонічна хвороба 2 ст., Ризик 3. У подальшому позивач вимушений був лікуватися з 14 березня 2016 року по 29 березня 2016 року.
Під час лікування позивач поніс значні витрати, у зв`язку з чим він звернувся до Малиновського районного суду з позовом про відшкодування збитків. 14 вересня 2017 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. 09 серпня 2018 року постановою Апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2017 року було змінено та стягнуто на користь позивача на відшкодування моральних збитків суму в розмірі 20 000 гривень та на відшкодування матеріальних збитків суму в розмірі 37 651 гривень 64 копійки.
В матеріалах справи наявні відповідні докази, які представником відповідача не оспорювалися.

В судовому засіданні судом оглянуті оригінали медичних довідок.

Як вибачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2644 від 27 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до медичного пункту Військової частини НОМЕР_1 за наданням медичної допомоги, після звернення до якого позивачу встановлено діагноз правобічна вправима рецидивна пахово-калиткова грижа. Відповідно до цієї виписки, 24 травня 2017 року позивачеві була зроблена операція: гриже розтин справа, пластика пахового каналу по Ліхтенштейну з застосуванням поліпропіленового сітчатого алотрансплпнтпнту. Наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків (квитанцій) підтверджують, що позивачем на лікування були витрачені гроші у загальному розмірі 6 500 гривень.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодовувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

Згідно з частиною 2 статті 1202 ЦК України, стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК України може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів, тощо). Проаналізувавши вищенаведені вимоги закону, суд прийшов до висновку, що у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат в розмірі 25 526 гривень на санаторно-курортне лікування не підлягають задоволенню, так як на огляд суду позивачем не була надано жодного документу, який би підтвердив зазначений факт.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. В даному випадку позивач переніс моральні страждання і у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у зв`язку з вданими йому травмами. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров`я та психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні страждання, які позивач зазнав у зв`язку з вчиненням відносно нього злочину, завдання йому тілесних ушкоджень, у зв`язку з неодноразовим перебуванням на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Суд вважає, що позивач зазнав душевні страждання, пов`язані з повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки сам факт нанесення йому тілесних ушкоджень, приніс позивачеві хвилювання, страждання та погіршення стану здоров`я. внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, позивач відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, переживає щодо своєї соціальної репутації. Наслідки події, що сталися, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, реабілітацію), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. З урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди у 10 000 гривень

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та законними, відтак, позов підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 2-14,76-81,83,89,136,258-259,263-265,268,273,352,354-356 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 4, 22, 23, 1176, 1195, 1202 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 6 500 (шість тисяч п`ятсот) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електроннійформі, сторониможуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ