ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Київ

справа № 201/13687/16-ц

провадження №22-ц/824/1343/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Кравець В.А., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

учасники:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - АТ КБ «Приватбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Остапчук Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27 травня 2013 року позивач уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір депозитного вкладу «Стандарт на 12 місяців» №SAMDN387, відповідно до умов якого він вніс на депозитний рахунок грошові кошти в розмірі 5 004,39 доларів США, з нарахуванням відсотків у розмірі 9,75 % річних, строком до 27 травня 2014 р. 7 листопада 2013 року вклад було збільшено на 4 000 дол. США.

23 травня 2016 року позивач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення сум вкладів, проте заява була залишена без відповіді , грошові кошти не були виплачені.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 4 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційні скарзі зазначив про те , що висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог не відповідає обставинам справи, що підтверджуються доказами, наданими позивачем.

До суду надійшов відзив представника АТ Кб «ПриватБанк» - Кобзар Ю.Б. на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якій представник просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити рішення Печерського районного суду від 4 липня 2018 року без змін.

Зазначає, що позивачем вказано, що 25 травня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір банківського вкладу на суму 5004,39 доларів США, однак копію такого договору позивач не залучив до матеріалів справи. Також, доказів про внесення грошових коштів на банківський рахунок позивач не надав.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки відсутній оригінал чи належним чином завірена копія договору депозитних вкладів, а також платіжний документ, який підтверджує внесення грошових коштів.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 7 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Указом Президента від 29 грудня 2017 року №452/2017 ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №297/2018 переведено суддів Апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, після оголошеної у справі перерви в судове засідання 28 листопада 2018 року не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність.

Представник АТ КБ «Приватбанк» - КобзарЮ.Б. проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення суду як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем позовних вимог, оскільки відсутній оригінал чи належним чином завірена копія договору депозитних вкладів, а також платіжний документ, який підтверджує внесення грошової суми, оформлений у встановленому законом порядку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального закону.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ст.1059 ЦК України врегульовують питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8); договір банківського вкладу укладається у письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п.1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п.1.10).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладний (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або іншій документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджується ощадною книжкою. В ощадній книжці вказується найменування та місцезнаходження банку (його філії), номер рахунку за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред'явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунку за вкладом іншим особам здійснюється банком у разі пред'явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред'явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Пунктами 1.1, 1.3, 1.17 Загальних вимог до оформлення касових документів глави IV «Касові операції банків ( філій, відділень) з клієнтами» Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, передбачено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема_ квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями. Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

За операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта.

Відповідно до ст..ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_2 посилався на те, що 27 травня 2013 року було укладено договір банківського вкладу (депозит) шляхом оформлення Заяви № SAMDN387 на умовах «Стандарт на 12 міс.» у сумі 5004,39 доларів США під 9,75% річних з щомісячною виплатою процентів на строк 366 днів до 27 травня 2014 року включно, з можливістю поповнювати вклад. 7 листопада 2013 року він збільшив банківський вклад на 000 доларів США.

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви надано заяву №SAMDN387 на оформлення вкладу «Стандарт на 12 міс.», квитанцію №НЕТ00015JM від 7 листопада 2013 року.

Проте, зазначені документи не дають підстав уважати, що між сторонами 27 травня 2013 року був укладений договір банківського вкладу і на виконання укладеного договору ОСОБА_2 були внесені грошові кошти в сумі 5004,39 доларів США на рахунок.

Наявні в матеріалах справи виписки по рахунку НОМЕР_1, по якому здійснювалися банківські операції з 1 лютого 2013 року , не підтверджують факт укладення між сторонами договору депозитного вкладу 27 травня 2013 року, оскільки у наданих виписках зазначено номер рахунку НОМЕР_1, який відкритий на підставі угоди SAMDN0914 від 2 жовтня 2012 року.

Угода № SAMDN0914 від 2 жовтня 2012 року не є предметом розгляду у даній справі.

Надана позивачем квитанція від 7 листопада 2013 року про перерахування грошових коштів в сумі 4000 доларів США з рахунку платника - ОСОБА_2 НОМЕР_1 на інший рахунок ОСОБА_2, як отримувача, НОМЕР_2, також не підтверджує факт укладення договору, оскільки за наданими виписками така банківська операція була здійснена по угоді № SAMDN0914 від 2 жовтня 2012 року ( а.с.155 зворот).

Посилання представника позивача на те, що протягом дев'яти місяців (червень 2013 року - лютий 2014 року) банком виконувалися умови депозитного договору №SAMDN387 шляхом нарахування відсотків на вклад та зарахування нарахованих сум на рахунок № НОМЕР_1, що може свідчити про укладення між сторонами договору саме 27 травня 2013 року, є безпідставними, оскільки такі банківські операції здійснювалися по угоді № SAMDN0914 від 2 жовтня 2012 року.

Зважаючи на реальний характер договору банківського вкладу та відсутність документів, що підтверджують внесення позивачем коштів в сумі 5004,39 доларів США на вкладний рахунок, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем позовних вимог ґрунтується на встановлених обставинах і вимогах матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 4 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.А. Кравець

А.М. Стрижеус