КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2626/2018 Головуючий у 1 інстанції - ПІНКЕВИЧ Н.С.
Унікальний номер справи № 369/1690/18 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя-доповідач Андрієнко А.М.

Суддів: Шахової О.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання такими, що втратили право користування житловою площею,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову вказував, що відповідно до Договору дарування від 11 листопада 2017 року, він є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована за тією ж адресою. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак, не проживають там, не користуються житлом та не сплачують витрати за його утримання, мають інші місця мешкання, а тому він просив задовольнити його вимоги, визнати їх такими, що втратили право користування житловою площею.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 червня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловою площею у будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про визнання ОСОБА_8 такою, що втратила право користування житловою площею. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що суд першої інстанції, помилково зробив висновок, що відповідач ОСОБА_8 не проживає в спірному будинку з поважних причин. Вказує, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав як новий власник будинку та земельної ділянки. Відповідач не є членом його сім'ї, право користування є похідним від права власності, а тому відповідач не має права користування будинком, що належить йому на праві власності.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 11 листопада 2017 року на підставі Договору дарування житлового будинку ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар житловий будинок АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Федотовою О.В. з реєстровим № 6739. ( а.с.22)

На підставі договору дарування від 11 листопада 2017 року ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв у дар земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий НОМЕР_1, розташовану за адресою АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Федотовою О.В. з реєстровим № 6743. ( а.с.23).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції посилався у своєму рішенні на ст.. 405 ЦК України. В частині відмови у визнанні ОСОБА_8 такою, що втратила право користування житловою площею зазначив, що вона не проживає в будинку з поважних причин, так як перебуває за кордоном на роботі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийшов до висновку. Який не відповідає обставинам справи з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов'язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач ОСОБА_8 вселились в будинок і набула право користуванням чужим майном за згодою попереднього власника, що по своїй суті є сервітутом .

Відповідно до частини першої статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із пунктом четвертим частини першої статті 406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач набув право власності на будинок та земельну ділянку. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов'язані та обставини, на підставі яких вона були зареєстрована в будинку, на даний час змінилися. Права власності на цей будинок набула інша особа. Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року в справі № 734/387/15-ц, що користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач по справі ОСОБА_8 повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловою площею.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому воно залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

В решті Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді :