Справа № 199/7246/17
(2/199/666/18)
18.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді Скрипник О.Г.
секретарі Шеленок С.М.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації,
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником квартири №286 по просп.. Слобожанському, 1 у м. Дніпрі, згідно Свідоцтва про право власності на житло № 31А-16 від 20.05.2016 року, виданого на підставі розпорядження від 20.05.2016 року № 4/31-16.
В 2016 році позивач почав займатися реєстрацією права власності спірної квартири, проте не встиг цього зробити, оскільки за підробленим Свідоцтвом про право власності на житло на іншу особу, спірну квартиру було відчужено ОСОБА_2
З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що договір купівлі-продажу квартири №286 по просп.. Слобожанському, 1 у м. Дніпро на ОСОБА_2 від 26.07.2017 року був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 679.
Позивач вважає, що оскаржуване Свідоцтво про право власності на житло, а також договір купівлі-продажу квартири є недійсними, оскільки в оспорюване Свідоцтво про право власності на житло та в договір купівлі-продажу внесені дані, які не відповідають дійсності, у вказаних документах порушені вимоги ст. 203 ЦК України.
Зважаючи на викладене вище, позивач просить: визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Газети Правда) у м. Дніпро( Дніпропетровську) без номеру, видане виконкомом міської ради Дніпропетровської області на ім.»я ОСОБА_4 12.03.1993 року та скасувати його реєстрацію; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 ( проспект Газети Правда) , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.07.2017 року за реєстровим №679 та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640, 0 грн.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки судові не повідомила.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши думку позивача, його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що він є власником квартири №286 по просп.. Слобожанському, 1 у м. Дніпрі, згідно Свідоцтва про право власності на житло № 31А-16 від 20.05.2016 року, виданого на підставі розпорядження від 20.05.2016 року № 4/31-16.
Позивач зазначає, що в 2016 році він почав займатися реєстрацією права власності спірної квартири, проте не встиг цього зробити, оскільки за підробленим Свідоцтвом про право власності на житло на іншу особу, спірну квартиру було продано.
З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що власником квартири №286 по просп.. Слобожанському, 1 у м. Дніпрі є ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 679.
Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення чи оспорювання.
Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою ст. 203 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин , повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За правилами ст. 202 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі- відшкодувати вартість того. що одержано за цінами, що існують на момент відшкодування.
Згідно з розясненями, викладеними в абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ст. ст. 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, зокрема, співвласником спірного майна, якими й були у справі позивачі, як співвласники багатоквартирного будинку, у тому числі допоміжних приміщень.
Оскільки позивачу на праві особистої приватної власності належить квартира №286 по просп.. Слобожанському, 1 у м. Дніпрі, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 31А-16 від 20.05.2016 року, виданого на підставі розпорядження від 20.05.2016 року № 4/31-16, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 ( проспект Газети Правда) , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.07.2017 року за реєстровим №679 є недійсним, оскільки був укладений на підставі підроблених документів та слід скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру; стягнути з ОСОБА_2. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640, 0 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 263, 264, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації задовольнити.
Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 без номеру, видане виконкомом міської ради Дніпропетровської області на імя ОСОБА_4 12.03.1993 року та скасувати його реєстрацію;
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 ( проспект Газети Правда) , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.07.2017 року за реєстровим №679 та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру.
Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640, 0 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г.Скрипник