Провадження №2/748/15/18
Єдиний унікальний № 748/1408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Майбороди С.М.,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

з участю представника позивача Чехман С.М.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно поштового повідомлення 29.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» через свого представника за довіреністю звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.08.2014 року в сумі 15 863 грн 59 коп., відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язалася сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди, проте, порушила свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки відповідач отримала кредитну картку та встановлено ліміт в розмірі 700 грн, в подальшому ліміт зменшувався та збільшувався. Кредитний ліміт збільшено на підставі заявки в Приват24. Станом на 07.02.2016 була заборгованість становила близько 700 грн. Банк дійсно проводив службове розслідування за заявою відповідача.

Відповідач позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, оскільки їй безпідставно було збільшено кредитний ліміт та кошти знято невідомою особою. Так їй 20.02.2016 було здійснено телефонний дзвінок з номеру з якого завжди телефонують з Приватбанку, особа представився представником банку та назвав номера двох її карток, а саме кредитної та картки для виплат і запропонував підвищити кредитний ліміт, на що вона відмовилась. Їй повідомили, що для відмови потрібно направити смс з відповідними цифрами, в подальшому почали йти смс, але вона відмовилась називати будь-які цифри. Потім її телефон не працював. В подальшому, коли перебувала у місті, при здійсненні операції у банкоматі виявила доступ до її рахунку і відразу звернулась до банку і до поліції. Банком було заблоковано картку та видано нову. До цієї події у неї була заборгованість перед банком приблизно 700 грн, яку вона погашала та банк повідомив про необхідність погашення додатково боргу. Всі суму заборгованості, що була до 20.02.2016 вона погасила в повному обсязі, враховуючи відсотки.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 не зверталась до банку про підвищення ліміту, відповідне рішення не було прийнято, кошти відповідач не знімала, з приводу неправомірного зняття коштів проводиться досудове розслідування, а отже позов є передчасним.

Заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.

06.08.2014 року ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 700,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а та в свою чергу - використовувати платіжну карту в розмірі платіжного ліміту, погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором № б/н від 06.08.2014 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується заявою позичальника від 06.08.2014 року та не заперечується відповідачем (а.с. 9).

Звертаючись до суду із даним позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказували про те, що у встановлені договором строки відповідач зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 23 квітня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 15 863 грн. 59 коп., яка складається з: 5067,38 грн. - тіло кредиту, 4380,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 5184,23 грн. - заборгованість за пенею, а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 731,60 грн. - штраф (процентна складова).

ОСОБА_2 до 20.02.2016 року користувалася кредитними коштами, сплачувала заборгованість за кредитом та відсотки за його користування та інші платежі. ( а.с.7-8)

При цьому в 2014 році банком було зменшено кредитний ліміт до 330 грн, в подальшому в 2015 року знову встановлено кредитний ліміт в сумі 700 грн.( а.с.70)

Станом на 19.02.2016 заборгованість за наданим кредитом ОСОБА_2 перед банком становила 681,98 грн, яка на час звернення до суду з позовом погашена, при цьому погашені відсотки, оскільки відповідач сплатила банку загалом 1747 грн і позивачем не доведено зворотного.

20 лютого 2016 року зафіксовано безпідставне збільшення кредитного ліміту до 6000 грн, яке було здійснено через систему Приват24 та з рахунку ОСОБА_2 зафіксовано зняття кредитних коштів, на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором. ( а.с.80)

26 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського РВП Чернігівського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області із заявою щодо вчинення шахрайських дій.

26 лютого 2016 року за підставі заяви ОСОБА_2 внесені до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першої статті 190 КК України за № 0000236 та розпочато досудове розслідування, яке триває до даного часу. ( а.с.53,61)

02.03.2017 року ОСОБА_2 ПАТ КБ «ПриватБанк» надали відповідь, що нею були порушені умови і правила надання банківських послуг, оскільки остання назвала третій особі реквізити картки та свої персональні дані і операція була здійснена через Приват24. ( а.с.110-111)

Наданий витяг з програмного комплексу щодо реєстрації ОСОБА_2 в системі Пиват24 і день отримання кредитної картки не свідчить про користування цією системою. ( а.с.130)

Як зазначила відповідач в судовому засіданні вона не здійснювала взагалі будь-яких операції в системі Приват24, в тому числі 20.02.2016. Як слідує з виписки по руху коштів дійсно судом не встановлено здійснення ОСОБА_2 операцій по руху коштів в Приват24, оскільки всі операція остання здійснювала в терміналі. У виписці зазначені операції без їх повного відображення, що були здійснені 20.02.2016. ( а.с.80-81)

На запит суду Банк повідомив, що транзакції 20.02.2016 були здійснені за допомогою стороннього еквайзеру, що не дає змоги надати інформацію стосовно особи, номеру рахунку, адреси та інших відомостей. (а.с.129)

Відповідно до частини третьої статі 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

В даному випадку відповідач повідомила позивача про безпідставне списання коштів, при цьому операція була проведена некоректно, що унеможливлює ідентифікувати особу та навіть рахунку, на який були перераховані кошти, при цьому наявне кримінальне провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, а позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, що дає суду змогу прийти до висновку про передчасне звернення позивача в даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та відсутність правових підстав для його задоволення.

Такі висновки, з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71 цс15 зазначив в постановах від 14 лютого 2018 року справа № 127/23496/15-ц та 20 червня 2018 року справа № 691/699/16-ц Верховний Суд.

За таких підстав суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 липня 2018 року.

Суддя С.М.Майборода