Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10.10.2018 Справа №607/12866/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 104 в будинку № 53 по вул. Чернівецькій у м. Тернополі.

ОСОБА_4 обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, в якому зареєстрований відповідач по справі, який є її колишнім чоловіком. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2015 року. Відповідач не проживає у спірній квартирі понад один рік, а саме з 2015 року, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, його особистих речей в квартирі немає. З цих підстав вважає, що відповідач втратив право користування квартирою № 104 в буд. № 53 по вул. Чернівецькій в м. Тернополі, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 11 липня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 20 вересня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому та просив його задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, в судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав, тому, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 січня 2008 року, виданого Виконкомом Тернопільської міської ради, квартира за адресою: м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 53/104, на праві власності належить ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 26 грудня 2007 року № 2145.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 січня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-ИД № 010445, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 26 травня 2015 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище на «Борисюк».

Згідно довідки № 69 від 27 червня 2018 року, виданої головою правління ОСББ «Чернівецька 53», до складу сімї, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, входять: ОСОБА_2 (власник), ОСОБА_3 (колишній чоловік), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_7 (дочка).

Як установлено з будинкової книги для прописки громадян, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у вказаному будинку.

Відповідно до Акту перевірки паспортного режиму по квартирі № 104, вул. Чернівецька, 53 у м. Тернополі від 27 червня 2018 року, комісією ОСББ «Чернівецька 53» у складі мешканців будинку № 53 по вул. Чернівецька у м. Тернополі, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за даною адресою, не проживає з 2015 року за місцем реєстрації. Акт підписано трьома мешканцями будинку, та їх підписи засвідчено головою правління ОСББ «Чернівецька, 53».

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зі змінами та доповненнями, у справах про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені законом строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, з особами, що потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

При цьому судом не здобуто жодних доказів про поважність причин непроживання відповідача у спірному будинку.

Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, реєстрація в квартирі призводить до додаткових фінансових витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2, а тому її право підлягає поновленню шляхом задоволення позову.

Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 704,80 гривень понесених судових витрат із сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 53/104, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 53/104) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № 104 в будинку № 53 по вул. Чернівецькій у м. Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_4