Справа № 372/2914/16-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/2827/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 47 26.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Журби С.О., Фінагеєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати спільною сумісною власністю подружжя -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будівельні матеріали та конструктивні елементи, що знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку, які розташовані в АДРЕСА_1, на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, розділити спільне майно подружжя в рівних долях та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спірних будівельних матеріалів та конструктивних елементів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він разом з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі на ім'я останньої був отриманий дозвіл на будівництво житлового будинку.

На підставі даного дозволу вони з 04 квітня 2015 року за рахунок спільних коштів подружжя розпочали будівництво індивідуального житлового будинку, господарських споруд та будівель на земельній ділянці, яка належить відповідачці на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Будівництво здійснювалось за рахунок будівельних матеріалів, придбаних сторонами по справі.

З часом відносини між сторонами погіршились та шлюб був розірваний.

Відповідач не бажає ділити майно з позивачем, так як вважає, що воно позивачу не належить.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що позивачем, в порушення вимог процесуального та матеріального права, не було доведено вартість майна, яка підлягає поділу між сторонами, так як вартість зазначена у позовній заяві, в межах якої суд розглядає справу, не відповідає висновку експерта, в вартість будівельних матеріалів включена побутова техніка, яка підлягає окремому поділу від будівельних матеріалів, що в позовній заяві залишено поза увагою.

Крім цього, позивачем в порушення норм процесуального права не було доведено належними та допустимими доказами здійснення оплати вартості будівельних матеріалів та використання їх на будівництві будинку з допоміжними спорудами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 29 травня 2004 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року ( а.с. 62-63 т. 2 ).

В період шлюбу - 16 липня 2012 року ОСОБА_3 отримала в дар земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Обухів, з кадастровим номером НОМЕР_1, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( а.с. 21 т. 1 ).

28 березня 2014 року відділом розвитку інфраструктури, містобудування та архітектури виконавчого комітету Обухівської міської ради був виданий будівельний паспорт на будівництво ( а.с. 174-175 т. 1 ).

12 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 ( там же ).

Разом з тим, позивачем на підтвердження заявлених вимог надано копії рахунків, квитанцій, договори, видаткові накладні, чеки щодо придбання будівельних матеріалів, замовлення послуг будівництва на період перебування сторонами в зареєстрованому шлюбі, зокрема на його ім'я та ім'я його батька - ОСОБА_4 ( а.с. 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 49, 50, 55, 56, 58-77, 81, 83 т. 1 ).

При цьому, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1603/17-43 від 27 липня 2017 року новостворений об'єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 є об'єктом нерухомості - житловим будинком зі ступенем будівельної готовності 67% ( а.с. 193-211 т. 1 ).

Також зазначено, що при будівництві об'єктів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_3 були використані наступні види будівельних матеріалів, виробів та обладнання, зазначені в позовній заяві ( а.с. 2-9 ): арматура, дріт, кутик, труба, газоблок, клейова суміш, дерев'яні матеріали, металопластикові вікна, бетон, металочерепиця, електричні кабелі, автомати, розетки, кільця для колодязя, гайка ( кришка ).

Встановити, факт використання решти видів будівельних матеріалів, виробів та обладнання, чи були використані саме ті будівельні матеріали, які зазначені в накладних, рахунках, договорах та чеках згідно позовної заяви ( а.с. 2-9 ), а також їх обсяг, не вбачається за можливим ( там же ).

При цьому, матеріали справи будь-яких належних та допустимих доказів того, що спірний об'єкт незавершеного будівництва, збудований за час шлюбу між сторонами, є майном особистої приватної власності, зокрема дружини, у розумінні ст. 57 СК України не містять і таких не надано відповідачем під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув, і, як наслідок, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову, з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, оскільки, з точки зору другої інстанції, будівельні матеріали та конструктивні елементи набуті подружжям за час шлюбу, а відтак, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні, встановлених судом другої інстанції, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, враховуюче зазначене, з точки зору суду другої інстанції, оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, а відтак, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення заявлених вимог за їх обґрунтованістю у відповідності до вимог та на підставі положень ст.ст. 16, 331 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 259, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України.

Також, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 6 890 грн. ( а.с. 1 т. 1 ) та на користь держави за подачу позивачем, який звільнений від сплати судового збору, апеляційної скарги - 10 335 ( 1 378 х 5 х 150 : 100 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення заявлених вимог.

Визнати будівельні матеріали та конструктивні елементи, що знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку, розташованого на земельній ділянці, площею 0,1000 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В порядку розподілу зазначеного майна визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, що знаходяться у незавершеному будівництвом житловому будинку, розташованого на земельній ділянці, площею 0,1000 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 890 грн. та на користь держави - 10 335 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

В.О. Фінагеєв