Провадження №2-з/359/104/2018
Справа №359/6779/18
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2018 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на те, що між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів від 10 липня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 За умовами якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмір 897600 гривень, що є еквівалентом 34000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 01 серпня 2018 року. На виконання умов договору ОСОБА_2 повернув 8906 доларів США. Решту боргу ОСОБА_2 повідомив, що повернути не може у звязку з відсутністю фінансової можливості. В подальшому заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 почав активно займатися відчуженням свого майна, що підтвердила його дружина, повідомивши у телефонній розмові, що борг заявник буде забирати ще довго і суди їй не допоможуть, бо вони мають кваліфікованого адвоката, який допоможе уникнути погашення боргу. Крім цього, на сайті www.olx.ua було розміщено оголошення про продаж земельної ділянки, належної ОСОБА_2 Проте, в подальшому дане оголошення було видалено з сайту. У звязку з цим, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 суми боргу. Ціна майбутнього позову становить 23094 доларів США, що еквівалентно 639703 гривень 80 копійок. Саме тому існують ризики щодо того, що ОСОБА_2 відчужить своє майно на користь третіх осіб та таким чином може уникнути виконання боргового зобовязання.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться судом без виклику учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 не зазначила жодного доказу на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_2 за договором позики грошових коштів.

Так, в заяві про забезпечення позову міститься лише посилання на диспозицію норми права про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак відсутні відповідні докази, які дають підстави вважати обґрунтованим припущення про те, що ОСОБА_2 має намір або здійснює дії, спрямовані на відчуження належного йому майна.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу на положення ч.3 ст.150 ЦПК України, згідно з яким заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Однак, накладення арешту на все виявлене рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2, є неконкретизованим за своїм змістом та недопустимим. Зважаючи на те, що суд позбавлений можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову, які ОСОБА_1 просить вжити, відносно ціни майбутнього позову. Оскільки, заява про забезпечення позову не містить відомостей про наявність у ОСОБА_2 майна та його вартість. В той час як судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це, у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1, належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський