АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2048/18 Справа № 179/1375/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Пономарь З.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретареві Сахарові Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа: Магдалинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання права власності та зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 з позовом про визнання права власності на автомобіль «MERSSEDES BENZ 1417» № НОМЕР_2 та про зняття з нього арешту на підставі ст.328 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що вказаний автомобіль вона придбала 01.10.2008р. за власні кошти і з моменту придбання ним постійно керував її чоловік ОСОБА_3 30.01.2009р. постановою слідчого СВ ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області у кримінальній справі по звинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, накладено арешт на вказаний автомобіль. 15.05.2009р. вироком Куйбишевського районного суду м.Донецька ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України, однак питання про зняття арешту з автомобіля не вирішено. З ОСОБА_3 шлюб розірвано, на поділ автомобіля він не претендував.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.10.2017р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане рішення суду першої інстанції з посиланням на не врахування її конституційних прав та прав володіння, користування та розпорядженням автомобілем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомобіль «MERSEDES-BENZ 1417», 1988 року випуску, № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 8).

Постановою слідчого СВ ДТП СУ ГУМВС України в Донецькій області від 30.01.2009р. у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 накладено арешт на цінності та інше майно обвинуваченого (цивільного відповідача), а саме, вантажний автомобіль «MERSEDES-BENZ 1417», 1988 року випуску, НОМЕР_2 (а. с. 13).

Вироком Куйбишевського районного суду м. Донецьк від 15.05.2009 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.286 КК України та, зокрема, з нього на користь потерпілого ОСОБА_4 стягнуто 5 668грн.20коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 94 331грн.80коп. на відшкодування моральної шкоди (а. с. 14-20).

Згідно листа Магдалинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.09.2017р. на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Куйбишевським районним судом м. Донецька 01.06.2009р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди. В ході проведення виконавчих дій Магдалинівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області накладався арешт на майно боржника ОСОБА_3, а на майно ОСОБА_2 арешт не накладався (а. с. 42).

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про те, що право власності ОСОБА_2 на автомобіль не оспорюється, правовстановлюючі документи на нього не втрачені, вирішення у кримінальному провадженні питання щодо зняття арешту з автомобіля не ініціювалось, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.328, 392 ЦК України ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль «MERSSEDES BENZ 1417» № НОМЕР_2 та про зняття з нього арешту.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції безпідставні, суперечать вимогам закону та дійсним обставинам. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на не врахування судом порушення її прав на автомобіль не можуть бути прийняті до уваги. Арешт на автомобіль, набутий у період шлюбу з ОСОБА_3, накладено у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідна постанова слідчого не оскаржена та у встановленому законом порядку не скасована. Матеріали справи та апеляційна скарга не містять доказів тому, що ОСОБА_2 зверталась із відповідним клопотанням про скасування арешту у передбаченому ст.174 КПК України порядку. За роз'ясненнями п.1 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання про зняття накладеного у кримінальному провадженні арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства. Крім того, дії з арешту вказаного автомобіля у виконавчому провадженні при виконанні вироку відносно ОСОБА_3 не вчинялись. Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів (а.с.21-30) автомобіль фактично до цього часу знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_2 і будь-яких реальних перешкод до реалізації права користування ним нею не наведено.

Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.258,367,374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.